# Handbok &digikam;

## Inledning

### Bakgrund

#### Om &digikam;

&digikam; är ett avancerat digitalt fotohanteringsprogram för skrivbordsmiljön &kde;. Det tillhandahåller ett enkelt gränssnitt som gör det möjligt att importera och organisera digitala foton "i en handvändning". &digikam; ger dig möjlighet att hantera ett stort antal digitala fotografier i album, och att organisera fotografierna genom att använda etiketter (nyckelord), rubriker, samlingar, datum, geografiska platser och sökningar för att enkelt kunna komma åt dem. Det har många funktioner för att visa, organisera, behandla och dela bilder. Därigenom är &digikam; en enastående programvara för hantering av digitala tillgångar, med kraftfulla bildredigeringsfunktioner.

Ett lättanvänt kameragränssnitt tillhandahålls som ansluter till din digitalkamera och laddar ner fotografier direkt till &digikam;s album. Fler än 1000 digitalkameror stöds via biblioteket gphoto2. Naturligtvis fungerar alla media- eller kortläsare som stöds av operativsystemet ihop med &digikam;.

&digikam; innefattar en snabb bildeditor med många bildredigeringsverktyg. Du kan använda bildeditorn för att visa fotografier, lägga till kommentarer och poänsätta dem, samt göra förbättringar och ändringar. Redigeringsmöjligheterna kan enkelt utökas med en uppsättningar insticksprogram, KDE:s gränssnitt för bildinsticksprogram (handbok).

Fastän &digikam; förblir lättanvänt, tillhandahåller det dussintals funktioner på professionell nivå. Det har fullständigt stöd för 16-bitar inklusive alla tillgängliga insticksprogram, stöder konvertering av obehandlade bilder via libraw, DNG-export och ett arbetsflöde med ICC-färghantering.

#### Nya funktioner i KDE4-versionen

- Kör på alla plattformar som stöder Qt4 och KDE4 (inklusive Win32 och OS X)

- Stöder XMP-metadata

- Läser, skriver och konverterar till DNG-format

- Nytt verktyg för behandling av obehandlade bilder, gammakorrigering i 16-bitar

- Förhandsgranskning av video- och ljudfiler

- Databasfilen är oberoende av fotobibliotek, vilken möjliggör sökvägar till andra datorer, flera rotbibliotek och bortkopplade arkiv

- Förbättrad databas med mycket mer metadata som är sökbar, t.ex. kamera eller lins

- Integrering med Marble, geografisk filtrering på kartan med musen

- Ny sökning hittar duplicerade och liknande bilder

- Hjälpmenyn listar alla obehandlade format och &digikam;s komponentversioner

- Metadata i DNG, RWL, NEF och PEF obehandlade filer kan redigeras

- Förbättringar i användbarhet på bärbara datorer

- Bildeditor utan fasta lägen

- Miniatyrbildsrad i förhandsgranskningsläge

- Aktiva sökrutor i båda sidorutorna och i huvudfönstret

- Nytt kameragränssnitt, skärmdumpverktyg, och bildläsargränssnitt

- Nytt insticksprogram för automatisk korrigering av linsfel, baserat på lensfun

#### Rapportera fel

Liksom övriga &kde;, är &digikam; ett projekt med öppen källkod. Det betyder att projektet litar på att användarna gör en insats genom att åtminstone rapportera problem och föreslå möjliga förbättringar.

&digikam; gör det så enkelt som möjligt att rapportera fel eller föreslå förbättringar. Var du än befinner dig i programmet innehåller hjälpmenyn alltid alternativet Rapportera fel. Det visar en meddelanderuta med en markerad länk. Klicka på länken så visas sidan för felrapportering i din webbläsare. All information som krävs har redan fyllts i, följ bara instruktionerna för att färdigställa rapporten.

#### Stöd

&digikam; är ett projekt som stöds av en gemenskap, vilket betyder att användare och utvecklare stöder varandra. Om du använder &digikam; regelbundet uppmuntras du att gå med i &digikam;s e-postlista för användare. Du kan komma igång genom att ställa frågor till andra användare av &digikam; och förhoppningsvis kan du själv snart besvara frågor från andra.

Instruktioner för att gå med i &digikam;s e-postlista

Du kan också besöka &digikam;s hemsida, för nyheter om nya utgåvor och annan information relaterad till &digikam;.

#### Att börja delta

Det finns många sätt som du kan bli inblandad i fortsatt utveckling av &digikam;. Du behöver inte utveckla programvara. Du kan hjälpa till med dokumentation, översättning och konstruktion av användargränssnitt, eller bara bidra med riktigt bra idéer till listan med önskemål. Du kan också delta genom att testa tidig utvecklingskod medan den utvecklas och tillhandahålla återmatning till utvecklarna. Om du är en programmerare kan du naturligtvis hjälpa till att göra &digikam; till det bästa programmet för hantering av digitala fotografier som finns.

Det bästa sättet att börja delta i utveckling av &digikam; är att gå med i utvecklarnas e-postlista. Instruktioner för att gå med i &digikam;s e-postlista för utvecklare.

### Komma igång

####

##### Dialogrutan för första körning

När du startar &digikam; den allra första gången, frågar det var du vill lagra dina fotografier och &digikam;s databas. Du kan välja godtycklig lokal katalog, katalog på en annan dator, eller katalog på ett flyttbart medium. Skriv bara in sökvägen till katalogen eller klicka på ikonen katalog Katalogikon för att välja en katalog i dialogrutan.

Senare kan du lägga till hur många platser du vill: &digikam; lägger till dem i albumbiblioteket. Inställningar Anpassa Digikam Samlingar

Välja sökväg till databasfil för Digikam

Därefter måste du välja sättet du vill använda för att öppna obehandlade filer: antingen med automatiska justeringar eller med Digikams importverktyg för obehandlade bilder, för att utföra manuella korrigeringar.

Om du inte vet vad en obehandlad fil är, eller om kameran inte stöder obehandlade filer, ska du behålla standardinställningen och hoppa över det här steget.

Obehandlad import

Lagring av metadatainformation kan vara viktig om du planerar att arbeta med ett annat program för fotohantering, och du bör använda Lägg till information i filer. Men om du inte vill ändra dina bilder, behåll standardinställningen Gör ingenting.

Metadatainformation

Välj därefter hur Digikam laddar bilder i förhandsgranskningsläge och ljusbord. En reducerad version laddas snabbare men på bekostnad av kvalitet.

Metod för förhandsgranskning av bild

Nu när Digikam öppnar bilder vid högerklick kommer förhandsgranskningar att laddas snabbare, men du kommer inte att kunna göra några ändringar.

Metod för att öppna bild

Verktygstips är ett snabbt och enkelt sätt att visa viktig information om ett fotografi. De dyker upp när musen flyttas över en miniatyrbild. Välj "Använd verktygstips" om du vill visa dem.

Verktygstips

Klicka på Slutför så börjar Digikam att söka efter fotografier...

Verktygstips

##### Dialogrutan vid objektsökning

Om du redan har en samling fotografier på din hårddisk kan du skriva in toppnivåkatalogen som innehåller fotografierna som katalog för albumbibliotek. &digikam; behandlar varje underkatalog till katalogen du har skrivit in som ett album. Inget av fotografierna kommer att ändras. Under tiden katalogerna tolkas, ser du en förloppsdialogruta som den här:

&digikam; går igenom bibliotekssökvägen rekursivt till dess fulla djup. Det går inte att undanta (beskära) några delsökvägar om du inte döljer delsökvägen. Det måste du göra utanför &digikam;, genom att lägga till en punkt först i delsökvägen.

Eftersom &digikam; direkt använder kataloger på hårddisken för att lagra album, kan andra program som filhanterare ta bort vilket album som helst utanför en &digikam;-session. I detta fall, talar &digikam; om för dig vid nästa session att alla album som har tagits bort från &digikam;s rotsökväg ska tas bort från albumdatabasen. Om du vill flytta omkring kataloger, och inte vill göra det i &digikam;, föreslår vi att du gör det medan &digikam; kör, så att databasen hålls synkroniserad och du inte förlorar någon metadata.

När du använder en befintlig katalog med fotografier som albumbibliotekskatalog, märker du att albumen i albumlistan inte har fotografier som ikoner. Du kan ändra det genom att dra vilket fotografi som helst i albumet till katalogikonen i vänstra sidoraden för att använda det som albumikon. Se avsnittet album för detaljinformation om hur man ändrar albumikon.

Om du tidigare har använt ett annat program för att komma åt din fotografisamling, och det har skapat miniatyrbilder i underkataloger som inte följer standard, visar &digikam; katalogerna med miniatyrbilder som separata album. &digikam; följer standarden från freedesktop.org för kataloger med miniatyrbilder. Det finns inget sätt att dölja kataloger med miniatyrbilder som inte följer standard från listan "Album". Om du vill behålla dem skulle du kunna skapa en albumsamling som bara innehåller alla kataloger med miniatyrbilder och därefter titta på dina album i samlingsordning. Se avsnittet Album för mer information om albumsamlingar.

När du väl har ställt in katalogen för albumbiblioteket kan du anpassa &digikam; för att fungera med din digitalkamera. Lär dig därefter hur man använder Album och Etiketter för att arrangera dina fotografialbum.

&doc-file-formats;

### Digitala stillbildskameror som stöds

Stöd för obehandlade filer: Om du tar bilder med obehandlat format med kameran, har &digikam; troligen goda möjligheter att hantera det. Stöd för obehandlade filer beror biblioteket libraw. För att ta reda på om just din kamera stöds, titta på listan med stöd för obehandlade kamerabilder med menyn Hjälp Stöd för obehandlade kamerabilder.

Hur man ställer in och arbetar med obehandlade filer beskrivs i Inställningar för avkoding av obehandlade bilder och Arbetsflöde för obehandlade bilder.

Ett lättanvänt kameragränssnitt tillhandahålls som ansluter dig till din digitalkamera och laddar ner fotografier direkt till &digikam;s album. Fler än 1000 digitalkameror stöds via biblioteket gphoto2. Naturligtvis fungerar alla media- eller kortläsare som stöds av operativsystemet ihop med &digikam;.

Dagens digitalkameror karaktäriseras av användning av kort med Compact &Flash; minnen och USB eller FireWire (IEEE-1394 eller i-link) för dataöverföring. Själva överföringen till en värddator utförs vanligen med enhetsklassen USB masslagring (så att kameran förefaller vara en diskenhet) eller med fotoöverföringsprotkollet PTP och dess varianter. Äldre kameror kan använda en anslutning med serieport (RS-232).

Förhandsgranskningsexempel | Anslutningstyp
| Anslutning med FireWire (IEEE-1394 eller i-link) från en professionell digital stillbildskamera
| Anslutning med Universal Serial Bus (USB) från en digital konsumentstillbildskamera
| Anslutning med serieport (RS-232) från en gammal digital stillbildskamera

Överföringar med gphoto2: PTP och RS-232 serieport

&digikam; använder programmet gphoto2 för att kommunicera med digitala stillbildskameror. Gphoto2 är en fri, vidaredistribuerbar uppsättning programvara för digitalkameror som stöder ett växande antal av över 800 kameror. Gphoto2 har stöd för fotoöverföringsprotokollet Image Transfer Protocol som är ett protokoll med brett stöd utvecklat av International Imaging Industry Association för att möjliggöra överföring av bilder från digitalkameror till datorer och andra periferienheter utan att behöva ytterligare drivrutiner.

Många gamla digitalkameror använde serieporten för att kommunicera med värddatorn. Eftersom fotografier är stora filer och överföring via serieporten är långsam, är anslutningen nu föråldrad. &digikam; stöder dock kamerorna och utför bildöverföringar med programmet gphoto2. Du hittar en fullständig lista över digitalkameror som stöds på följande webbadress.

Biblioteket libgphoto2 måste byggas med libexif för att kunna hämta miniatyrbilder till Digikam på ett riktigt sätt. EXIF-stöd krävs för att hämta miniatyrbilder för vissa kameradrivrutiner i libgphoto2. Om EXIF-stöd inte är valt för libgphoto2, kanske du inte kan se miniatyrbilder, eller så kan det ta mycket lång tid att extrahera miniatyrbilder.

Överföringar från en masslagringsenhet

För enheter som inte direkt stöds av gphoto2, finns det stöd för protokollet för masslagring, som har bra stöd i &GNU;/&Linux;. Det omfattar digitalkameror och minneskortsläsare. Masslagringsgränssnitt är:

- USB-masslagring: En uppsättning datorgränssnitt som använder ett kommunikationsprotokoll definierat av USB Implementers Forum som använder Universal Serial Bus. Standarden tillhandahåller ett gränssnitt till en mängd lagringsenheter, inklusive digitala stillbildskameror.

- FireWire-masslagring: En uppsättning datorgränssnitt som använder ett kommunikationsprotokoll i huvudsak utvecklat av Apple Computer under 1990-talet. FireWire erbjuder höghastighetskommunikation och isokrona realtidstjänster. Liksom USB-masslagring tillhandahåller standarden ett gränssnitt för en mängd lagringsenheter, inklusive digitala stillbildskameror. Nästan alla nya digitalkameror stöder USB version 1 och kommer i framtiden att stödja USB version 2, några få stöder FireWire.

För att använda en generell masslagringsenhet med &digikam;, välj alternativet Monterad kamera i listan Kamerainställning och ställ in den riktiga sökvägen till monteringsplatsen.

### Insticksprogram som stöds

En av de bästa sakerna med &digikam; är hur enkelt dess funktion kan utökas genom att använda insticksprogram:

- KIPI-insticksprogram: KDE:s projekt för bildinsticksprogram (handbok) är ett försök att utveckla en gemensam insticksprogramstruktur för &digikam;, Kfotoalbum, Showimg och Gwenview. Målet är att dela bildinsticksprogram mellan grafikprogram. Inställning av KIPI-insticksprogram beskriv i följande avsnitt.

&digikam;s gränssnitt för insticksprogram

Insticksprogram kan behandla bilder på nästan lika många sätt som användare kan. Deras fördel är att det är mycket enklare att lägga till en funktion i &digikam; genom att skriva ett litet insticksprogram än att ändra &digikam;s kärna.

## Använda &digikam;

### Huvudfönstret i &digikam;

#### Introduktion till huvudfönstret

&digikam;s huvudfönster har fyra områden. Det första är en sidorad i vänstermarginalen som låter dig byta mellan fyra vyer: Mina album, Mina datum, Mina etiketter och Mina sökningar. Därefter finns ett trädområde som visar den valda vyn. Huvudbildfönstret är precis i mitten, och till höger visas ytterligare en sidorad. Den kan användas för att visa all information om dina bilder. Du kan använda vyerna för att organisera och hitta dina fotografier.

För att städa upp gränssnittet, dölj antingen sidoraderna med ett vänsterklick eller använd fullskärmsläget (F11, Ctrl+Skift+F).

Drag och släpp av bilder fungerar nästan överallt: Släpp en bild på en annan gren i albumträdet, över den horisontella skiljelinjen mellan album, eller i ett annat programfönster. Den enda begränsningen är att du inte kan dra och släppa på ettiketter, datum eller sökningar.

Statusraden längst ner visar i alla fyra vyer:

- filnamn när en enda fil är markerad

- markeringsinformation när flera objekt är markerade

- förloppsrad för bakgrundsprocesser, t.ex. tilldelning av etiketter

- Snabbfilter:

  - söksträngfält: aktivt filter för filnamn, bildtexter (kommentarer) och etiketter

  - en filtypsväljare som låter dig särskilja de vanligaste filtyperna: JPEG, PNG, TIFF, obehandlade bilder, filmer och ljud

  - ett betygsfilter för att välja bilder betygsatta med antal stjärnor

- ett skjutreglage för miniatyrbildstorlek

- en navigeringsrad som leder till bilderna i huvudfönstret

Textfiltret används bara för de fält som verkligen visas i ikonvyn. Sökning efter filnamn fungerar t.ex. bara om filnamn visas. Fälten som visas kan ställas in i dialogrutan för albuminställningar.

Fönstrets överdel visar menyraden med huvudverktygsraden under den.

Den vanliga huvudverktygsraden

1. Gå bakåt ett steg i huvudfönstrets visningshistorik (Alt+vänster)

2. Gå framåt ett steg i huvudfönstrets visningshistorik (Alt+höger)

3. Lägg till bilder, importfunktion (Ctrl+I)

4. Skapa ett nytt album (Ctrl+N)

5. Redigera albumegenskaper

6. Verktyg för snabbsökning (Ctrl+F)

7. Visa bild (F3)

8. Öppna i bildeditorn (F4)

9. Byt namn på bild (F2)

10. Växla fullskärmsläge (Ctrl+Skift+F)

11. Bildspel (F9)

#### Albumvy

Trädet "Album" tillhandahåller en organiserad vy av dina fotografialbum. Alla fotografier som hanteras av &digikam; lagras i en enda kataloggren. Album kan sorteras enligt sin kataloglayout på hårddisken, enligt samlingsnamnet som har ställts in under albumegenskaper eller enligt albumets datum (datumet kan också ändras under egenskaperna för varje album).

Du kan byta mellan sorteringsordningarna med Sortera album i menyn Visa.

##### Skapa ett nytt album

Det finns ett antal sätt att skapa ett nytt album. Du kan skapa ett nytt album när du laddar nya fotografier från kameran med kameraverktyget. Du kan också skapa ett nytt tomt album genom att klicka på knappen Ny i verktygsraden. Som ett ytterligare alternativ, kan du skapa ett nytt album genom att importera en befintlig katalog med fotografier från datorn. Använd bara Importera Lägg till kataloger... i menyraden och välj katalogen som du vill importera. Ett album skapas med samma namn som katalogen på hårddisken. Du kan använda drag och släpp för att importera en katalog. Dra en katalogikon, till exempel från ett &konqueror;-fönster, och släpp den på albumlistan till vänster. En meny visas som ger dig möjlighet att flytta eller kopiera katalogen till &digikam;.

##### Ta bort ett album

När du tar bort ett album från &digikam; flyttas det till &kde;:s papperskorg. Som ett alternativ skulle du kunna ändra beteendet, så att borttagningen verkligen tog bort albumet och alla fotografier i det. Det kan ändras genom att välja Inställningar Anpassa &digikam; och välja sidan Diverse. Längst upp på sidan finns inställningarna som bestämmer vad som händer när ett fotografi tas bort. För att ta bort ett album högerklicka på det i trädet "Album" och välj Ta bort album i den sammanhangsberoende menyn.

##### Lägga till ett fotografi i ett album

Oftast skapar du nya album och förser dem med fotografier direkt från kameran genom att använda kameraverktyget. Ibland vill du dock lägga till ett fotografi som du redan har på datorn i ett befintligt album. För att lägga till ett fotografi i ett album, försäkra dig om att albumet är markerat. Klicka därefter antingen på ikonen Lägg till bilder i verktygsraden eller välj Importera Lägg till bilder i menyraden. Markera fotografierna du vill lägga till i fildialogrutan och klicka på Öppna. Fotografierna kopieras till albumet. Dessutom kan du använda drag och släpp för att importera fotografier. Dra fotografiernas ikoner, till exempel från ett &konqueror;-fönster, och släpp dem på bildlistan till höger.

Om du har en bildläsare installerad kan du också läsa in ett fotografi direkt till ett album. Välj Importera Importera från bildläsare....

##### Flytta eller kopiera fotografier mellan album

För att flytta eller kopiera ett fotografi från ett album till ett annat, dra helt enkelt fotografiet och släpp det på målalbumet. En meny visas som ger dig alternativen att Flytta eller Kopiera fotografiet. Du kan flytta eller kopiera flera fotografier på samma sätt. Markera bara alla fotografier du vill flytta och dra dem till målalbumet.

##### Hantera album

Ett album innehåller en uppsättning fotografier, och albumegenskaperna låter dig ange information om uppsättningen. För att komma åt albumegenskaperna, högerklicka på ett album och välj Redigera albumegenskaper i den sammanhangsberoende menyn.

Dialogrutan Albumegenskaper låter dig ställa in:

###### Dialogrutan Albumegenskaper

- Albumets titel: Det används i listan "Album".

- Albumets samling: Det är ett sätt att gruppera dina album tillsammans med en gemensam beteckning. Samlingen du anger används för att ordna dina album när du väljer Enligt samling i verktygsradens kombinationsruta eller med Visa Sortera album Enligt samling. Om du vill lägga till eller ta bort samlingsbeteckningar, använd dialogrutan Samlingsinställningar.

- Albumets kommentarer: De visas i namnlisten längst upp i huvudbildfönstret.

- Albumets datum: Det används när du sorterar album enligt datum med Visa Sortera album Enligt datum.

- Knapparna Äldsta, Medelvärde, Senaste: De ställer in Datum till äldsta, medelvärdet, eller senaste av datumen för bilderna i albumet. De försöker först beräkna datumen för bilderna i albumet baserat på EXIF-huvuden. Om det misslyckas återgår de till ändringsdatumet för filerna i katalogen.

##### Ställa in albumikon

När du tittar på ett album för första gången väljer &digikam; det första fotografiet i albumet som ikon att visa i listan "Album". Det hjälper dig att komma ihåg vilken sorts fotografier som finns i ett album. Ibland är inte det första fotografiet i albumet det mest representativa och du kanske vill välja ett annat som albumikon.

För att välja ett annat fotografi som albumikon, högerklicka på fotografiet som du vill använda som albumikon och välj "Använd som miniatyrbild för album" i den sammanhangsberoende menyn. Som ett alternativ kan du använda drag och släpp för att välja albumikonen. Dra fotografiets ikon och släpp det på albumet som för närvarande är markerat i albumlistan.

Ett album kan bara finnas i en albumsamling, och albumsamlingar kan inte ingå i en hierarki.

&digikam; stöder också att sätta etiketter på individuella fotografier med området "Mina etiketter" längst ner till vänster i huvudfönstret. Albumsamlingar skiljer sig från etiketter på fotografier, eftersom albumsamlingar gäller alla fotografier i ett album istället för individuella fotografier. Du kan både använda albumsamlingar och etiketter för att organisera dina fotografier.

#### Bildvisning

##### Inledning

Bildfönstret tillhandahåller huvudvyn för dina fotografier. När du markerar ett album visas fotografierna i det albumet i bildfönstret. Varje fotografi visas om en miniatyrbild. Du kan ändra storlek på miniatyrbilderna med förstoringsreglaget längst ner till höger i statusraden. Skjutreglaget för miniatyrbildstorlek

Första gången du markerar ett album kan du behöva vänta en kort stund medan miniatyrbilder skapas, om du inte innan har använt menyalternativet Verktyg Skapa om alla miniatyrbilder....

Information om varje fotografi visas under miniatyrbilden. Du kan bestämma vilken information som visas i dialogrutan Inställningar Anpassa &digikam;. Välj sidan Albumvy och titta efter avdelningen Ikonvyinställningar.

Miniatyrbilderna har verktygstips som dyker upp om du håller musen stilla på en miniatyrbild ett ögonblick. Verktygstipset visar fotografiets viktigaste egenskaper inklusive eventuella etiketter du har lagt till. Skärmbilden längst upp i avsnittet Introduktion till huvudfönstret innehåller ett verktygstips som visas.

##### Bildhantering

Fotografier är vad &digikam; handlar om. Album och etiketter låter dig organisera och hitta dina fotografier på ett sätt som passar dig. Du kan komma åt alla funktioner som &digikam; kan utföra på ett fotografi genom att högerklicka på miniatyrbilden eller välja dem från bildmenyn i menyraden. Du kan välja mellan att visa bilderna, visa ett bildspel eller redigera bilderna.

##### Visa en bild

Det finns flera sätt att visa en bild. Du kan antingen klicka på den, trycka på F3 Bild Visa... eller returtangenten , eller välja Visa i den sammanhangsberoende menyn. Bilden upptar hela utrymmet i mitten av huvudfönstret. För en större vy, ta bara bort sidoraderna (genom att klicka på dem). Medan du visar bilder kan du utföra åtgärder med den sammanhangsberoende menyn när som helst. För att komma tillbaka till albumvyn, klicka bara igen eller tryck på Esc eller F3 för att komma tillbaka till huvudfönstret. Vyn med reglaget för miniatyrbilder nedanför

##### Redigera ett fotografi

Du kan öppna bildeditorn för ett fotografi genom att antingen använda F4 Bild Redigera... eller genom att högerklicka och välja Redigera i den sammanhangsberoende menyn. Se avsnittet &digikam;s bildeditor för instruktioner om hur du kan redigera dina fotografier. Bildeditorn låter dig granska dina fotografier och göra ett antal anpassningar av dem.

##### Visa eller redigera ett fotografi med ett annat program

Ibland kanske inte &digikam; tillhandahåller alla möjligheter som du behöver. Du kan öppna ett fotografi i ett annat program genom att högerklicka på det och välja det i undermenyn Öppna med. Listan över program som visas i menyn bestäms av &kde;:s vanliga filbindningar för fotografiets bildformat. Titta i &kde;:s handbok för instruktioner om hur man ändrar filbindningar om programmet du behöver inte anges.

Observera att det kan finnas problem med metadata som är inbäddad i fotografier när de redigeras av andra bildbehandlingsprogram. Vissa program behåller inte fotografiets metadata när du sparar en ändrad bild. Det betyder att om du ändrar ett fotografi med något av dessa program förlorar du information som orientering, bländare, etc. som är lagrad i EXIF- och IPCT-fält.

##### Förlustfri bildrotation

Du måste ha installerat KIPI-insticksprogrammet Förlustfri JPEG för rotationsfunktionerna. Om du inte har insticksprogrammet installerat, kan du fortfarande rotera dina fotografier, men du måste göra det inne i bildeditorn. Bildeditorn använder ett annat sätt att rotera en bild. Du kanske inte märker någon skillnad, men bildeditorns metod kan orsaka en viss kvalitetsförlust i fotografiet när bilden sparas som JPEG. Rotationsmetoderna som beskrivs här använder KIPI-insticksprogrammet Förlustfri JPEG och bevarar kvaliteten hos originalfotografiet.

&digikam; tillhandahåller två sätt att få fotografier att vändas rätt. Det enklaste sättet är att högerklicka på miniatyrbilden, välja Rotera och därefter ange det riktiga rotationsvärdet som behövs.

Många digitalkameror har nu en orienteringssensor. Sensorn kan detektera hur du håller kameran när du tar en bild. Den lagrar informationen om orienteringen inne i bilden. Den lagras i en inbäddad metadataavdelning som kallas EXIF. Kamerorna skulle kunna rotera bilderna omedelbart själva, men de har begränsad processorkraft så de lämnar det arbetet till program som &digikam;. Om kameran lagrar orienteringen, kan &digikam; använda det för att automatiskt rotera dina fotografier så att de har rätt sida uppåt när du visar dem. &digikam; roterar bilden på disk enligt orienteringsinformationen.

Fotografiet roteras utan kvalitetsförlust och orienteringsinformationen ställs in till normal, så att andra program som känner till EXIF hanterar det rätt. För att använda funktionen, högerklicka på miniatyrbilden och välj Bild Rotera eller vänd automatiskt med EXIF-information. Kameraverktyget kan utföra åtgärden automatiskt när det laddar upp fotografier från kameran, vilket försäkrar att dina fotografier alltid har rätt sida uppåt. Rotationsåtgärden gör ingenting, om inte kameran inkluderar denna information i bilden.

##### Byta namn på ett fotografi

Du kan ändra ett fotografis filnamn genom att högerklicka på en miniatyrbild och välja F2 Byt namn. Kom ihåg att behålla filändelsen (.jpg, .tif, etc.).

##### Ta bort ett fotografi

När du tar bort ett fotografi från &digikam; flyttas det till &kde;:s papperskorg. F8 Bild Ta bort eller Delete . Om du föredrar att borttagning verkligen tar bort fotografiet helt och hållet kan du göra det med &Shift;Delete .

Ta bort arbete från var som helst i något av &digikam;s fönster

#### Kalendervy

Datumvyn från huvudfönstret

Vyn "Datum" organiserar dina fotografier baserat på datum. &digikam; använder antingen EXIF-datumet, eller om inget EXIF-datum är tillgängligt, filens ändringsdatum.

När du väljer en månad i listan, visas alla fotografier från den månaden i bildvyn. Du kan markera dagar eller veckor i kalenderbladet längst ner i datumvyn för att bara visa fotografier från markerade datum.

#### Etikettvy (nyckelord)

Etiketter för fotografier (i en hierarki) erbjuder ett flexibelt sätt att organisera och katalogisera fotografier. Etiketter är beteckningar som kan anges för individuella fotografier eller hela grupper. När en bild väl har märkts med en etikett, kan bilden hittas igen genom att markera etiketten eller utföra en sökning.

##### Välja en etikett och använda en ny

När en etikett väljes, visas alla bilder som är markerade med den etiketten.

Etiketter kan arrangeras i ett hierarkiskt träd. Det låter dig organisera dina etiketter på ett logiskt sätt. Det låter dig också dra ihop delar av trädet i listan "Etiketter" så att du enkelt kan hitta etiketterna som du letar efter.

Etiketter lagras i en databas för att snabbt kunna kommas åt och tilldelade etiketter skrivs in i bildens IPTC-datafält (åtminstone för JPEG). Alltså kan du använda etiketterna med andra program, eller om data skulle gå förlorade i databasen, importeras etiketterna igen när bilden upptäcks av &digikam;.

##### Hantera etiketter

Du kan lägga till nya etiketter genom att antingen högerklicka på rubriken "Etiketter" eller på en befintlig etikett, och välja Ny etikett. Om du lägger till en ny etikett genom att högerklicka på en befintlig etikett, skapas den nya etiketten som en deletikett.

Du kan ta bort en etikett genom att högerklicka på etiketten du vill ta bort och välja Ta bort. När du tar bort en etikett tas inte bilderna som är markerade med etiketten bort. Etiketten tas helt enkelt bort från bilderna.

Du kan flytta en etiketts plats i trädet genom att dra den till platsen du vill ha den och släppa den. En meny visas som ger dig möjlighet att Flytta etiketten. Detta fungerar från vänster och höger sidorad. En etikett kan bara vara på ett ställe i trädet åt gången.

Du kan ange etikettegenskaper genom att högerklicka på en etikett, och välja Redigera etikettegenskaper. Etikettegenskaperna låter dig ändra etikettens namn och ikonen som används i trädet "Etiketter".

För att välja ett annat fotografi som etikettikon, högerklicka på fotografiet som du vill använda som etikettikon och välj "Använd som miniatyrbild för etikett" i den sammanhangsberoende menyn. Som ett alternativ kan du använda drag och släpp för att välja etikettikonen. Dra bildens ikon och släpp det på etiketten som för närvarande är markerat i etikettlistan.

##### Ge fotografier etiketter

Innan du kan få ut så mycket som möjligt av &digikam;s etikettfunktion måste du först märka dina fotografier med etiketter. Det finns två sätt att märka fotografier. När du väl har identifierat fotografierna du vill märka, kan du antingen dra och släppa dem på etiketten i trädet "Mina etiketter" eller, genom att högerklicka på de markerade fotografierna i bildfönstret, kan du använda menyn Tilldela etikett för att välja etiketterna du vill använda.

Du kan märka ett fotografi med så många etiketter som du vill. Fotografiet visas när du markerar någon av etiketterna som det är märkt med. På så sätt kan du ange en etikett för varje person i ett fotografi, samt platsen fotografiet togs, händelsen det togs vid, etc.

###### Tilldela etiketter till bilder med den sammanhangsberoende menyn, eller med drag och släpp från endera sidorad.

När du väl har gett ett fotografi en etikett, syns etikettnamnet under miniatyrbilden i bildfönstret.

Du kan ta bort en etikett från ett fotografi genom att högerklicka på fotografiet och använda menyn Ta bort. Menyn visar bara de etiketter som det här fotografiet märkts med.

#### Tidslinjen

Vyn med tidslinjen visar en justerbar tidskala med ett histogram av antal bilder per tidsenhet. En markeringsram rörs över histogrammet. För att välja ett tidsintervall, klicka bara på den undre fyrkanten i markeringsramen där tidsenheten anges. Det visar alla motsvarande bilder i huvudfönstret.

I fältet direkt nedanför kan du skriva in en titel och spara markeringen. Därefter visas den i listfältet längst ner.

##### Vyn med tidslinjen under arbete

#### Sökvy

##### Snabbsökningen

Snabbsökning är en liten ruta i statusraden som tillhandahåller ett enkelt sätt att söka i alla datafält i albumbiblioteket med en enda förfrågan. Du kan skriva in vilka argument som helst i textfältet Sök och de används för att bestämma ett resultat. Du kan till exempel skriva in strängen 'födelsedag' för att söka i hela albumbiblioteket efter förekomster av ordet 'födelsedag' i beskrivningar av fotografier, eller '05.png' för att söka efter det specifika bildfilnamnet '05.png' (det krävs inte att vissa tecken hanteras speciellt som i reguljära uttryck).

Sökegenskaper:

- sökningar är inte skiftlägeskänsliga

- sökbegrepp åtskilda av blanktecken är kombinerade med ett logiskt OCH

- specialtecken gäller bokstavligen och tolkas inte ( . * ? / etc.)

- inkluderar alla element i databasen: namn, betyg, nyckelord, etiketter, album, samlingar, datum (och ännu mer i framtiden)

Snabbsökningen fungerar verkligen intuitivt. Om du vill söka efter fotografier från ett visst datum, kan du helt enkelt skriva `2005`, men det är till och med möjligt att söka efter en viss månad. Skriv bara in månadens namn på ditt språk. Om det är svenska, kan du skriva in `april` för att se bilder från april. Kombinationen 'april 2006' betyder 'april OCH 2006' är därför ekvivalent med '2006 april'. Eller sök efter 'april 2007 cr2' för att hitta alla obehandlade filer från april 2007.

Intill sökrutan finns en liten lysdiod som blir grön om sökningen har några resultat. Klicka bara på den för att återställa filktreringen och visa alla bilder igen. Om sökningen inte lyckas, blir lysdioden röd.

###### Snabbsökningsverktygets dialogruta under arbete

##### Själva sökningen

Det mer sofistikerade sökverktyget är en flik i vänster sidorad (kikarikonen). Om du öppnar den, visas en enkel sökruta som fungerar enligt beskrivningen ovan, förutom att du kan spara sökningen som en aktiv katalog som alltid filtrerar enligt det du skrev in som sökbegrepp. När det har sparats, visas filtret i listan.

När du är nöjd med ditt val, klicka på knappen Ok så utförs sökningen, och resultatet visas i vyn "Mina sökningar" i huvudfönstret. Textfältet Spara sökning som används för att namnge din fråga i listan "Mina sökningar". Om du vill ändra valet efter en sökning har utförts, högerklicka helt enkelt på objektet i vyn "Mina sökningar" och välj ett alternativ i den sammanhangsberoende menyn.

###### Snabbsökningsverktygets dialogruta under arbete

Om du väljer Redigera sökning, så visas sökformuläret igen med din tidigare sökinformation. Om du väljer Redigera som avancerad sökning, startas dialogrutan med verktyget för avancerad sökning för att ändra dina tidigare sökinformation med mer utförliga sökregler. Se avsnittet Verktyget för avancerad sökning för mer information.

Om du vill ta bort en befintlig sökning från listan, välj bara Ta bort sökning i den sammanhangsberoende menyn.

###### Sökvyn från huvudfönstret

##### Verktyget för avancerad sökning

Verktyget för avancerad sökning tillhandahåller ett utökat formulär för sökning med en riklig mängd sökparametrar, som kan användas för att söka i specifika fält i &digikam;s albumdatabas.

Listan Sökregler används för att ange alla alternativ för att behandla en sökfråga i albumdatabasen. Alla regler listas vertikalt och skiljs åt av en operator. Ett alternativ kan läggas till i eller tas bort från listan med Lägg till sökgrupp/Ta bort grupp. Varje alternativ kan kombineras med varandra genom att använda de logiska operatorerna Uppfyll alla..., Uppfyll något... eller Åtminstone ett.... På så sätt kan man skapa sökningar av typen "OCH INTE".

#### Inexakta sökningar och duplikat

&digikam; karaktäriserar varje bild med ett långt tal genom att använda en särskild teknik (Haar-algoritm) som gör det möjligt att jämföra bilder genom att jämföra den beräknade signaturen. Ju mindre numerisk skillnad det är mellan två bildsignaturer, desto mer liknar de varandra. Tekniken tillämpas på tre sätt:

- Liknande objekt: Det här är en drag och släppyta där man kan släppa vilken bild som helst för att hitta en liknande. En tröskel kan ändras för att minska eller öka utvalda bilder. Dra en bild någonstans ifrån över ikonen för inexakt sökning i vänster sidorad, så öppnas den och bilden kan släppas där.

- Skiss: En frihandsritad färgskiss. Rita en snabbskiss, så hittar &digikam; motsvarande bilder. Återigen kan en tröskel ställas in.

- Duplikat: När &digikam; har sökt igenom alla samlingar finns en lista med duplikat här. Det är naturligtvis upp till dig att bestämma vad du vill göra med dem. I menyn Verktyg Skapa om alla fingeravtryck... kan man sätta igång att fullständigt skapa om bildsignaturerna (vilket kan ta flera timmar med en stor samling, uppskattningsvis 2 timmar för 10 000 bilder), eller längst ner kan man bara söka igen, vilket är mycket snabbare. Sök duplikat gör precis det, men tar lång tid eftersom varje bild måste jämföras med varje annan bild.

##### Inexakt sökning efter liknande bilder

##### Sök duplikat begränsat till ett albumSök duplikat

#### Kartsökningar

Fliken tillhandahåller ett intuitivt kartsökningsverktyg baserat på den grafiska Marble-komponenten. Man kan zooma in och ut med mushjulet, genom att antingen rulla det eller hålla nere och dra. Panorera genom att hålla nere vänster musknapp. Tryck på &Ctrl;vänster musknapp för att rita upp en fyrkant, som visas. Alla bilder som hamnar inom fyrkantens koordinater filtreras och visas (naturligtvis under förutsättning att bilderna har kodats geografiskt).

I rutan nedanför kan du ange ett namn på det geografiska filtret. Det läggs då till i listvyn nedanför för senare användning, och fungerar som en aktiv geografisk mapp.

##### Fliken Kartsökningar

Välj "Mer information" för kartor med högre upplösning

### &digikam;s ljusbord

&digikam; erbjuder ett ljusbord i ett separat fönster för att enkelt jämföra bilder. Det fungerar för alla bildformat som stöds, inklusive obehandlade filer.

Markera en eller flera bilder i någon av huvudfönstrets vyer, och välj &Ctrl;L Placera på ljusbord i den sammanhangsberoende menyn. De markerade bilderna läggs till på ljusbordet, och dess separata fönster öppnas. När du är tillbaka i &digikam;s huvudfönster kan du snabbt komma åt ljusbordet med L Verktyg Ljusbord.

Drag och släpp bilder till vänster och höger jämförelseruta från miniatyrbildsraden ovanför. En liten pil anger vilken kopia som visas i vilken ruta. Om du väljer Synkronisera förhandsgranskning i verktygsraden, utförs alla zoom- och panoreringsåtgärder i ett fönster synkront i det andra, så att samma område i två bilder kan jämföras.

Ett annat läge är bättre lämpat för att snabbt gallra ut bilder ur en serie. Om du väljer Navigera enligt par i verktygsraden, infogas de första två bilderna automatiskt i jämförelserutorna. Klicka på vilken miniatyrbild som helst för att lägga till den i vänstra förhandsgranskningsrutan, så läggs den angränsande högra miniatyrbilden till i högra rutan. Det gör det enkelt att granska en serie liknande bilder.

Naturligtvis fungerar de vanliga borttagningsåtgärderna direkt från ljusbordet, liksom F4 Arkiv Redigera....

All bildinformation i huvudfönstrets högra sidorad är tillgänglig för var och en av de två förhandsgranskningarna på ljusbordet. Det gör det enkelt att till exempel koppla synliga skillnader till exponeringsdata.

I nedre högra hörnet av varje ruta hittar du en inbyggd panoreringsknapp (korsade pilar). Klicka på den och håll nere vänster musknapp för att panorera över bilden (i synkront läge visar båda bilderna samma delvy).

Zoomning fungerar på samma sätt som i andra vyer: Använd zoomreglaget under rutorna eller &Ctrl;mushjulet utan åtskillnad för att zooma in eller ut, för båda bilder i synkront läge.

#### Ljusbordet under arbete

&doc-sidebar;

### Hantering av digitala tillgångar med &digikam;

Skapa ett system för att organisera och hitta dina bilder

- Ett argument för att hantera digitala tillgångar med &digikam;

- Skapa arkivet: katalogorganisation, fysisk layout som information

- Skapa metadata automatiskt

- Betygsättning

- Lägga till etiketter, tilldela nyckelord

- Bildtexter och kommentarer

- Geografisk plats (geografiska etiketter)

Skydda din upphovsrätt

- Digitala vattenmärken

Skydda dina bilder från dataförlust och förvanskning

- Fysisk försämring

- Logiska fel

- Mänskliga fel

- Vanliga myter skingrade

- Skapa en budget: Datastorlek, uppskattning av nödvändig lagringsvolym

- Säkerhetskopiera, säkerhetskopiera, säkerhetskopiera, återställ!

- Bevara dina bilder genom teknologiförändringar och olika ägare

- Bästa kända metod: Skydda data

Ett typiskt arbetsflöde vid hantering av digitala tillgångar

#### Inledning

... när allt kommer omkring, behöver fotografier en hel del omvårdnad. Jag hoppas att du är en av dem som säger det.

Kan du hitta digitala fotografier när du behöver dem, eller spenderar du mer tid än du skulle vilja med att sortera igenom hårddiskar och arkivskåp? Har du ett systematiskt sätt att skriva in och spåra data om dina fotografiers innehåll? Om du tjänar ditt uppehälle som fotograf, har dina bilder copyright och kontaktinformation, eller cirkulerar de oskyddat på marknaden? Vill du att dina framtida barnbarn ska kunna beundra bilderna du tog igår? Hur ser du till att säkerhetskopior görs och att data inte förvanskas? Hur förbereder du dig för att byta dator, hårddisk, programvara, operativsystem, och ändå kunna hitta dina bilder eller filmer?

Vad är hantering av digitala tillgångar, förutom ett populärt uttryck? Hantering av digitala tillgångar syftar på alla delar av processen som vidtar efter bilden har tagits, till slutgiltigt resultat och permanent lagring. Var och en som fotograferar, läser in eller lagrar digitala fotografier utför någon form av hantering av digitala tillgångar, men de flesta av oss gör det inte systematiskt eller effektivt.

Här presenterar vi ett verktyg, en plan och praktiska råd om hur man lagrar, söker efter, skyddar och återanvänder fotografier, med fokus på de bästa metoderna för digitalfotografer som använder &digikam;. Vi täcker nerladdning, namnbyte, gallring, konvertering, gruppering, säkerhetskopiering, betygsättning, etikettering, arkivering, optimering, underhåll och export av bildfiler.

En generell definition:

> "Hantering av digitala tillgångar läser in, indexerar, kategoriserar, säkrar, söker i, omvandlar, sammanställer och exporterar data som har ekonomiskt eller kulturellt värde."

Och eftersom vi ändå håller på, en annan viktig definition:

> Metadata definieras som data om data. Metadata är definitionsdata som tillhandahåller information om eller dokumentation av annan data som hanteras i ett program eller en miljö.

Här i vårt sammanhang står det för all information om ett fotografi.

&digikam; med sina bibliotek och insticksprogram är ett unikt och mångsidigt verktyg för att utföra de flesta uppgifter vid hantering av digitala tillgångar, och utföra dem snabbt och transparent. Baserat på öppna standarder, begränsar det dig inte till en viss plattform eller ett visst program, utan ger dig en snabb väg att hantera och hitta fotografier och möjlighet att gå vidare på vilka andra plattformar, program eller system som helst utan att något arbete går förlorat, vare sig du är en tillfällig användare, entusiast eller proffs.

Det viktigaste som skiljer arkiveringsmöjligheterna hos film jämfört med digital lagring, är att med digital lagring kan du göra hur många nya original som helst. Med film finns det bara ett original. Alla kopior får en något sämre kvalitet, och både original och kopior åldras och förstörs mer eller mindre långsamt. Det enda sättet att hålla filmen "som ny för alltid " är att göra en digital kopia av den. Det är också det enda sättet att skydda den från alla faror.

Även om digitala media idag kanske bevaras kortare tid än film, är det bara upp till dig att skapa nya kopior varje år, var femte år, var tionde år, eller vad som än behövs, och att alltid ha 2-3 kopior av filerna, helst på olika fysiska platser. Den möjligheten har du aldrig haft med film. Den har alltid kunnat skadas av eldsvåda, översvämningar eller liknande, eller till och med stjälas. De goda och dåliga nyheterna är: om du förlorar digital data eller digitala bilder beror det bara på din egen ovarsamhet.

#### Skapa ett system för att organisera och hitta dina fotografier

Teman: Hierarki, etiketter, betygsättning, bildtexter, geografisk plats, datum, album, filnamn, versioner, export

Jag vågar påstå att om du har fler än 1000 fotografier på datorn utan någon hänsyn tagen till hantering av digitala tillgångar, tar det dig alltför lång tid att hitta en viss bild. Och om du inte vet hur många bilder är lagrade i dina filer, använder du med säkerhet inte &digikam;. Den dubbla metoden att lagra metadata i en databas och i bildfilerna, garanterar extremt snabb sökning och säker arkivering, fritt tillgänglig för andra program, plattformar och format.

Men på samma sätt som ingenting kommer gratis, finns det ingen katalogisering eller hantering av digitala tillgångar som inte kostar någonting: de som tillbringar den inledande tid det tar att skapa en egen systematisk metod klarar sig bättre när tiden går och antalet fotografier ökar. Lönsamheten hos investeringen som läggs på hantering av digitala tillgångar har uppskattats vara bättre än en faktor 10 i olika studier. Kom ihåg att vara `koncis, planera för framtiden (30 - 50 år), och att göra allt en gång för alla`. Det kommande semantiska nätverket kommer att kunna integreras helt och hållet med en miljö för hantering av digitala tillgångar och ge den ytterligare värde.

##### Ett argument för att hantera digitala tillgångar med &digikam;

&digikam; tillhandahåller ett antal metoder att klassificera fotografier: filnamn, album, samlingar, datum och tid, etiketter, betyg, GPS-position och bildtexter. Som om det inte var nog, kan du söka efter många standardiserade metadata-objekt som kameramärke, lins, koordinater, bildstorlek med mera. Metadata-kategorier som anges här är i själva verket olika 'vyer' av fotobiblioteket. Att kombinera dessa vyer är den överlägset bästa metoden att begränsa sökningen efter en fil och snabbt hitta den. Tänk dig att du har över 800 fotografier av din älskade. Att söka efter 'Anna' med bättre betyg än '***', taget i 'Frankrike' ger dig säkert bara några få kandidater. När det gäller urvalskriterier för system som hanterar digitala tillgångar, klarar sig &digikam; mycket bra i termer av fullständighet, mångsidighet, hastighet, skalbarhet, noggrannhet och öppenhet.

Det viktigaste att komma ihåg är att du inte vet hur du eller någon annan gör för att försöka hitta en bild två år framåt i tiden. Du kommer ihåg tidigare händelser i ett annat sammanhang, det är oundvikligt. Om du kan begränsa sökningen genom att komma ihåg plats, tid, kamera, tema, betyg eller ägare har du en oändligt mycket bättre chans att hitta något snabbt en med bara ett av dessa kriterier, eller inget alls. I början, när fotografiet tas, har du all metadata i huvudet (förutom EXIF-data). Om du inte matar in en del av den i systemet för hantering av digitala tillgångar, går den till sist förlorad på samma sätt som alla händelser faller i glömska med tiden.

Skillnaden mellan `privat` och `öppen` metadata, måste betonas här. Man kan säga att alla egenskaper som är inbäddade i filer, är potentiellt öppna, eftersom bilderna kan exporteras, säljas, och kopieras till andra platser och personer. Å andra sidan kan all metadata i databasen som inte är inbäddad anses vara privat, eftersom den förblir i databasen och inte hamnar någon annanstans. Genom att justera inställningarna i &digikam; enligt detta, kan du styra vilken data som förblir privat och vilken som blir inbäddad och slutligen öppen.

##### Skapa arkivet: katalogorganisation, fysisk layout som information

Det första att göra och känna till innan du lägger in något i systemet är att skapa en informationsstruktur (i motsats till datastruktur). Dina bildfiler måste organiseras på något sätt i datorn. Du måste bestämma om andra ska kunna komma åt fotografierna (dela filer), om du placerar dem på en särskild enhet, på en nätverksenhet, etc. Kom ihåg att du någon gång måste flytta dem till en större enhet.

Organisationen ska vara enkel, enhetlig och skalbar, och den ska vara oberoende av lagringsmediet där du förvarar dem. Gör inte katalogerna för små. Flera tusen bilder i en katalog är inte för mycket att önska, men håll dem små nog så att de får plats på ett säkerhetskopieringsmedium som en dvd med 4,7 Gibyte, eller 9.4 Gibyte för en dubbelsidig. Kom ihåg att arkivet växer hela tiden! Den konkreta strukturtypen beror naturligtvis på ditt användarfall. Låt oss ta ett enkelt, men ändå vanligt exempel: Du är en tillfällig fotograf som tar bilder av ditt privatliv, din familj, semestrar, och så vidare. Då skulle det kunna vara effektivt att skapa en struktur baserat på årtal, samt semestrar och lagring för export. Det skulle kunna se ut så här:

>     2006
>     2007
>     2008
>     Semester
>       - A
>       - B
>       - C
>     Export
>     Roligt

Kanske är du nöjd med denna struktur. Semesterbilder kan snabbt hittas baserat på sin plats (om du inte åker till samma plats varje år), och resten är organiserade enligt datum. Om du tar tillräckligt många bilder bör du kanske skapa underkataloger för åren som månader, t.ex. 2008-01, 2008-02, etc. Katalogen 'Export' skulle kunna innehålla bilder som ska skrivas ut eller läggas på en webbplats.

En mer yrkesmässig fotograf har mycket annorlunda behov, eftersom det finns versioner av fotografier, arkiv, arbetsflöden, ett konstant inflöde av bilder med olika teman, och en stor mängd av allting. Inom 10 år har man 95 % arkiv och 5 % arbetsfiler, och man vill inte organisera strukturen baserat på innehållet.

Man bör ta hänsyn till detta:

- Vilka olika filer passar ihop? Att dela upp enligt filtyp gör det enklare att utföra bakgrundsbehandling. Håll nya och gamla filer åtskilda.

- Hur kan strukturen göras skalbar?

- Att hålla original och arbetsfiler åtskilda gör det enklare att skapa strategier för säkerhetskopiering och förflyttning. Du kan alltid veta om du söker efter ett original eller ett derivat.

TBC

##### Skapa metadata automatiskt

Hur sköter man allt det där med metadata? För det första finns det redan en mängd `automatiskt skapad metadata`: EXIF-data och Tillverkaranmärkningar. Om du har ställt in &digikam; med dina identitetsvärden kommer alla importerade bilder att automatiskt märkas med denna datauppsättning, vilket omfattar copyright. Om du har sparat ett GPS-spår samtidigt som fotografierna togs, kan du lokalisera bilderna med en enda åtgärd genom att använda insticksprogrammet för geografisk plats. Även om du kom tillbaka med 1000 bilder från en fotoutflykt, ska du inte behöva tillbringa mer än 10 minuter för att göra allt det där. Du har redan alla kamerainställningar för varje bild, linsdata som zoom, fokus, bländare, etc., datum och tid, fotografiets plats, copyright, upphovsman, använt program, med mera. Inte så dåligt, eller hur? Men vi kunde ha gjort mer vid import: vi kunde ha ändrat filnamn för att inkludera datum, plats eller tema; vi kunde ha ändrat format till ett förlustfritt format med 16 bitar/kanal; vi kunde ha skilt JPEG och obehandlade filer i olika kataloger. Jag rekommenderar faktiskt att göra automatiskt namnbyte för att motsvara en händelse, plats eller tema. &digikam; tillhandahåller all datum- och kalenderbaserad gruppering, så det finns knappast något behov av att koda in datum i filnamnet, om du inte vill göra det för att kunna bläddra i dina album med ett annat program som inte klarar datum så bra. Någon gång kommer du att köpa en ny kamera, tidigare än du tänkt dig, eller så har du redan en andra kamera. Numreringsmetoden för den nya kameran börjar typiskt om med IMG_0001.JPG, vilket skapar identiska filnamn som de du redan har, om du inte byter namn på dem. Genom att byta namn minskar du risken att skriva över dem av misstag vide ett senare tillfälle. Håll de nya namnen snygga: använd alfanumeriska tecken, bindestreck, understreck och en enda punkt innan filändelsen.

Jag rekommenderar också att aktivera alternativen för att 'spara metadata' på &digikam;s inställningssida för metadata. Det garanterar att EXIF- och IPTC-data skrivs i filen. Om du glömt att göra det kan du alltid komma ikapp genom att kopiera metadata i databasen till filerna på en gång (från albummenyn).

Nu har vi redan en massa i databasen, men vad händer om något av det behöver ändras? &digikam; tillhandahåller en metadataeditor för ett urval av egenskaper, naturligtvis de allra viktigaste.

Det verkliga arbetet börjar nu, eftersom vi ska lägga till etiketter, bildtext och ett betyg för varje fotografi. Alla bilder som ska ha samma egenskap kan naturligtvis markeras och hanteras på en gång. Låt oss börja med betyg eller omdöme. Det är bäst att börja med betygsättning, eftersom du kan koncentrera dig på bra bilder i det fortsatta arbetet.

##### Betygsättning och omdömen

Ett bedömningssystem är implementerat i &digikam; med det femstjärniga betygsverktyget. Det finns i själva verket sex nivåer: noll till fem stjärnor (*) kan tilldelas (när de sparas till IPTC-metadata utförs en översättning av nivåerna för att fungera tillsammans med andra program). Betyg kan snabbt tilldelas med &digikam; genom att använda snabbtangenter eller musen för enstaka fotografier eller hela markeringar. Betyget kan sedan användas som sökbegrepp, eller direkt från snabbfiltren i statusraden. Ta dig dock tid att etablera personliga kriterier för betygen, innan du börjar tilldela stjärnor överallt. Den bästa metoden är att skriva ner din personliga motsvarighet mellan stjärnor och några kvalitetsbegrepp, som definierar vad du faktiskt menar när du ger t.ex. fem stjärnor. I allmänhet bör färre och färre bilder betygsättas med ökande antal stjärnor. Ett förhållande på 3-10 mellan varje nivå har visat sig användbar. Det låter dig komma långt i åtskillnad med din betygspyramid. Låt säga att du väljer förhållandet 7 mellan nivåerna. För varje bild med fem stjärnor, finns det då 7 med fyra stjärnor, 49 med tre stjärnor, och så vidare, vilket ger nästan 20000 bilder. Förvånande? Ja, och 16807 av dem behövde du inte alls betygsätta! Du kan till och med definiera olika betygssättning beroende på användning. Två stjärnor vid kommersiell användning kan betyda någonting annat än två stjärnor för semesterfoton. Det är också bra att definiera ett neutralt betyg, där allting lägre i själva verket är ett negativt betyg. Det hjälper dig att effektivt gallra och tunna ut din samling. Annars skulle du kunna definiera syften med betygen, säg noll stjärnor för 'kan kastas', en stjärna för bilder i karantän (bestäm senare), två stjärnor för galleriexport, tre stjärnor för utskrift, fyra stjärnor för försäljning, fem stjärnor för 'att arbeta med', hur du vill. Det måste passa dina syften. Följande tabell illustrerar en möjlig evolution för en yrkesfotograf som använder betygsförhållandet omkring 7 under följande 12 år. Det är uppenbart att bra bilder lätt kan hittas, till och med bland miljontals foton.

Betyg

Låt oss fortsätta med etiketter (eller nyckelord som det kallas i andra program, eller kategorier, alla är synonymer).

##### Lägga till etiketter, tilldela nyckelord

Etiketter är ett hierarkiskt beteckningssystem som skapas medan du lägger till något i det. Det viktigaste är att skapa ett system som passar dina behov och vanor. Är du professionell eller halvprofessionell och vill sälja fotografier till agenturer, vill du publicera via ett webbgalleri, eller är du bara en tillfällig amatör som hanterar bilder som familjeminnen? För alla dessa olika användarfall bör man skapa en etikettstruktur som är anpassad till dem. Om du ställer in det, skriver &digikam; hela hierarkin till IPTC-fält så att de kan användas av en bildagentur, med ett annat program, för att automatiskt skapa rubrik och bildtext för webbexport. Hur som helst gör den tjänst så att du snabbt kan hitta en specifik bild igen.

Hierarkin ger dig automatiska grupper. Om du till exempel börjar en typisk privat hierarki med 'Aktiviteter', 'Personer', 'Platser', 'Teman' och 'Projekt' på toppnivån, grupperas allting du betecknar med en deletikett till dessa ihop i ett virtuellt album. &digikam; har en särskild vy i vänstra sidoraden för dessa virtuella album. Med det blir ännu bättre! När du fortsätter att lägga till deletiketter i hierarkierna, blir det inte bara möjligt att söka och snabbfiltrera med dem, utan högra sidoradens etikettfilter låter dig också välja kombinationer av etikettgrupper. Låt oss säga att du väljer det virtuella albumet 'Personer' i vänstra sidoradens etikettruta, och du har 12 olika etiketter för personer där, så kan du kombinera dem med den högra sidoraden och bara välja 'Björn', 'Benny' och 'Agneta' av de 12.

Alltefter som tiden går kommer du inte komma ihåg detaljer om dina bilder och deras motiv (väsentligen kommer metadata i din hjärna försvinna). Därför är det ytterst viktigt att du `väljer allmänna generella kategorier`. Du kommer alltid att komma ihåg att en viss bild togs vid en flodstrand i ett visst land eller på en viss kontinent (-> flod, kontinent), men du har glömt vilken flod det var. Istället för att bara ge den etiketten 'Okavango', använder du flod/Afrika eller flod/Sydafrika. Detaljer kan du antingen också lägga i en etikett eller i bildtexten. Ett trick kan vara till hjälp: Hur skulle man söka efter floden med en söktjänst på Internet? Det är så man ska göra!

En annan kategorisering kan vara åtgärdsbaserad, som 'utskrift', 'webbexport', 'personligt', 'galleri XYZ', 'kunder', 'bildspel', etc. Skapa grupper när du behöver dem, men inte annars. Du bör åtminstone kunna etiketterna på toppnivån utantill, annars blir det meningslöst att göra uppdelningen. Glöm inte bort att du har alla andra egenskaper för att begränsa sökningar. Etikettfiltret i den högra sidoraden kan kombineras med alla vyer i den vänstra sidoraden (album, kalender, tidslinje, etiketter och sökning).

När du importerar katalogiserade bilder från andra källor som redan har inbäddade etiketter, skapar &digikam; automatiskt träden åt dig, eller infogar dem på rätt plats. Det är inga problem att ordna om hierarkin i ett träd: Du gör det enkelt genom att dra och släppa ett delträd på en annan plats i hierarkin. De ändrade etiketterna uppdateras när &digikam; löper igenom grenarna.

Här visar diagrammet hur olika metadata överlappar. Det är en mycket grov avbildning, eftersom varje grupp av metadata själv är uppdelad i många sektioner. Filnamn och kalenderdata är egenskaper hos alla bilder.

Betyg

Nog om etiketter. Låt oss gå vidare till bildtexter eller kommentarer, det tredje huvudsakliga verktyget för att katalogisera metadata.

##### Bildtexter och kommentarer

Det här är redan den fjärde sortens metadata som vi presenterar. Vad är skillnaden mellan bildtexter, etiketter (kommentarer kan användas med samma betydelse, men IPTC föreskriver beteckningen 'caption', bildtext) och nyckelord? Medan etiketter har en hierarkisk och generaliserad beskrivning, är bildtexterna motsatsen: prosabeskrivning, detaljer, anekdoter. Etiketter har huvudsyftet att hitta, hämta och gruppera tillgångar, medan bildtexter ska roa, informera, och beröra betraktaren. Naturligtvis kan de också användas för att filtrera katalogen, men det är bara en sidoeffekt. Bildtexter finns för att komma ihåg historien, händelsen och känslorna. De är vad som gör fotografier mycket intressantare att titta på. Bildtexter placerar in fotografier i ett sammanhang och en betydelse. Om bilden är en estetisk utsaga, ska bildtexten vara det känslomässiga och informativa komplementet.

Det är sällan du inte vill att någon ska titta på dina fotografier. Istället vill du dela dem med vänner, familj, andra fotografer, agenturer, eller lägga ut dem på Internet. Och påstå inte att du inte är intresserad av hur dina foton bedöms!

Du kanske har ett mycket vackert porträtt, en solnedgång eller ett landskap, och ingen verkar bry sig om det. Vad kan det bero på? Titta på några bra fotografier själv utan att läsa en bildtext, kommentar eller bakgrundsinformation. Hur många är intresserade av skärpedjup, exponeringstid, vitbalans, etc.? Några naturligtvis, men alla är intresserade av vad bilderna berättar. Man vill komma ihåg ett fotografi, nu när vi ändå blir bombarderade med alltför många meningslösa bilder. Betraktaren måste få något som förklarar det hela.

Låt oss ta en titt på detta panorama. Från långt håll är det inte ens ett vackert strandpanorama. Men om du går närmare börjar du se en del detaljer, som människorna, utbredningen.

Betyg

Och nu talar jag om för dig att det är de allierades landstigningsplats på "Omaha Beach" i franska Normandiet 60 år efter landstigningen. Häftigt! Man börjar drömma, får associationer, minnen, den historiska tidrymden finns där, man kan nästan höra tystnaden. Bildtexten har helt omformat uppfattningen av panoramat.

För att andra ska uppskatta dina fotografier är bildtexten troligen viktigare än själva bilden, på grund av hur intresseväckande den är. När du visar bilderna, berätta en historia. Kom ihåg att det viktigaste är att förmedla betydelsen till betraktarna, för att hjälpa dem förstå vad du känner till om motivet och vad som berörde dig.

- Låt andra få reda på vad du känner till om motivet, varför du tycker om det

- Skapa en röd tråd mellan fotografierna

- Framställ dem som motsatser till, eller relatera dem till, olika epoker

- Gör anteckningar snart efter tagningen för att komma ihåg

- Tänk efter, forska, betrakta och prata: men lyssna mest

- Det gör ingenting om bilden inte är perfekt, eftersom den har möjlighet att leva av egen kraft med beskrivningen i bildtexten

Du kan skriva in obegränsade mängder text med internationella alfabeten (UTF-8) som bildtext med &digikam;. Du kan skriva in den för ett antal markerade foton samtidigt. KDE tillhandahåller till och med stavningskontroll. När du exporterar bilder till webbgallerier, kan bildtexten valfritt exporteras som antingen rubrik eller titel, eller båda, till webbgalleriets system. Det finns inget behov av att skriva om det hela vid publicering.

##### Geografisk plats (geografiska etiketter)

Kommer du fortfarande ihåg en tid utan GPS? När du hittade vägen till en annan stad utan navigationssystem? Var inte jorden ett tråkigt blått klot utan Google Earth? Jovisst, när det gäller rumsrepresentation av bilder har tåget minsann kommit upp i marschfart.

Ett fåtal kameror har inbyggd GPS-mottagare, och bilderna levereras betecknade med tredimensionella koordinater. Du kan också läsa ut ett spår från nästan alla GPS-enheter (mottagaren måste förstås vara påslagen och bäras med dig när du tar fotografierna, och för god ihoppassning måste kamerans tid vara noggrant inställd) och spara det på datorn. Du måste lagra det med GPX-format, vilket enkelt görs med gpsbabel, gpsman och andra verktyg. Därefter kan du automatiskt passa ihop en hel bunt foton med spåret via &digikam;. Koordinaterna skrivs i JFIF-delen av JPG-filerna (inställningsalternativ) och i databasen. KDE4-versionen kommer att göra det möjligt att söka baserat på plats och koordinat, och du kan skapa virtuella album av geografiska områden! I högra sidoraden under metadatafliken hittar du bilden lokaliserad på en inzoomad del av världskartan. Ytterligare ett klick tar dig till en av flera karttjänster på webben, inzoomad på detaljer. Även om du inte har ett GPS-spår kan du beteckna flera bilder geografiskt med en geografisk editor. Gå bara till platsen fotografiet togs på kartan, och klicka för att använda den som geografisk etikett.

Exempelvis konvertering av ett Garmin-spår med filnamnet 'xyz':

>     $ gpsbabel -w -i mapsource -f xyz.mps -o gpx -F xyz.gpx

Möjligheterna med att utnyttja lokalisering av geografisk plats är redan omfattande, och kommer att bli genomgripande i framtiden. Någon gång, inte alltför långt in i framtiden, är jag säker på att vi kan återuppleva våra resor i en virtuell verklighet via bilder markerade med geografisk plats. Funktionerna i &digikam; omfattar export till kml-filer som kan öppnas av Google Earth (som i sin tur visar fotografierna vid platsen de tagits), export till Gallery2, Picasaweb, Flickr, etc., med visning i Google Kartor, med mera.

#### Skydda din upphovsrätt och öppen upphovsrätt

Teman: vattenmärken, IPTC- och XMP-upphovsdata, exportstorlek

Detta är det sista kapitlet och steget för att märka ditt digitala bibliotek med upphovsman, ägare och upphovsrättsinformation. I större utsträckning än på den "gamla goda tiden" (?) med papperskopior, gör det allestädes närvarande Internet att det blir alltför lätt att "stjäla" en bild från en webbplats. Upphovsman och upphovsrättsinformation bör åtminstone vara en del av metadata för alla bilder som kommer att exporteras och/eller publiceras i någon form. Ingenting är enklare att göra med &digikam;: Du kan ställa in en standardidentitet, så uppdateras automatiskt alla bilder som läses in av &digikam;. Det finns en orsak till att jag har lagt till öppen upphovsrätt (eng. copyleft) i rubriken (citat från Wikipedia):

> "Copyleft är en ordlek med ordet copyright och är bruket att använda upphovsrättslagen för att ta bort begränsningar när det gäller distribution av kopior eller ändrade versioner av ett verk för andra, och kräva att samma frihet bevaras i ändrade versioner.

> Öppen upphovsrätt är en form av licens och kan användas för att ändra copyright för verk som musik och konst. I allmänhet tillåter upphovsrättslag en upphovsman att förhindra andra från att kopiera, anpassa eller distribuera kopiera av upphovsmannens arbete. I motsats till det, kan en upphovsman via en licensform baserat på öppen upphovsrätt, ge alla som tar emot en kopia av ett arbete rättighet att reproducera, anpassa eller distribuera arbetet, så länge alla resulterande kopior eller anpassningar också är bundna av samma öppna licensform. En mycket använd och ursprunglig öppen licens är GNU General Public License. Liknande licenser är tillgängliga via Creative Commons, så kallade Share-alike."

Här följer en beskrivning av vad som ska skrivas in på &digikam;s inställningssida som information:

`Upphovsman` (synonym till Skapare och Byline): Fältet ska innehålla ditt namn, eller namnet på personen som skapade fotografiet. Om det inte är lämpligt att ange fotografens namn (till exempel om fotografens identitet måste skyddas), kan också namnet på ett företag eller en organisation användas. När det väl har sparats, ska inte fältet ändras av någon. Fältet stöder inte användning av kommatecken eller semikolon som avskiljare.

`Upphovsmannens titel` (synonym till Bylinetitel): Fältet ska innehålla fotografens yrkestitel. Exempel kan vara titlar som Redaktionsfotograf, Frilansfotograf eller Oberoende kommersiell fotograf. Eftersom det är en inledning till fältet Upphovsman, måste fältet Upphovsman också fyllas i.

`Erkännande` (synonym till Försörjare): Använd fältet Försörjare för att identifiera vem som tillhandahåller fotografiet. Det behöver inte nödvändigtvis vara upphovsmannen. Om en fotograf arbetar åt en nyhetsbyrå som Reuters eller Associated Press, kan organisationen anges här, eftersom den 'försörjer' andra med bilden. Om bilden är lagervara, ska gruppen (byrån) som är delaktig i att tillhandahålla bilden anges här.

`Källa`: Källfältet ska användas för att identifiera fotografiets ursprungliga ägare eller upphovsrättsinnehavare. Fältets värde ska aldrig ändras när informationen har skrivits in efter att bilden har skapats. Även om det ännu inte upprätthålls av de egna rutorna, bör du betrakta det som ett fält som är 'skrivbart en gång'. Källan kan vara en enskild person, en byrå, eller en anställd på en byrå. För att förenkla senare sökning, föreslås att alla snedstreck '/' omges av blanktecken. Använd formen 'fotograf / byrå' istället för 'fotograf/byrå'. Källan kan också skilja sig från skaparen och från de namn som anges under copyright.

`Copyright`: Fältet Copyright ska innehålla all nödvändig information för att hävda upphovsrättsligt ägande, och ska identifiera den nuvarande innehavaren eller innehavarna av fotografiets copyright. Oftast är det fotografen, men om bilden togs av en anställd eller på uppdrag, ska byrån eller företaget anges. Använd formen som är tillämplig i ditt land. I Förenta staterna används typiskt formen © (datum för första publicering) innehavarens namn, exempelvis 'copr 2005 N.N'. Ordet 'copyright' eller förkortningen 'copr' ska användas istället för symbolen © om bara ASCII-tecken tillåts. I vissa länder erkänns bara symbolen, och förkortningen fungerar inte. Att använda något som (c) där parenteserna formar en ofullständig cirkel är inte tillräckligt. För ytterligare skydd över hela världen, rekommenderas att 'all rights reserved' läggs till efter ovanstående information. I Europa använder man: Copyright {År} {Upphovsrättsinnehavare}, all rights reserved. I Japan ska följande tre delar ingå i IPTC-kärnans Copyright-fält för att erhålla maximalt skydd: (a) ordet Copyright, (b) år för första publicering, (c) upphovsmannens namn. Om du så önskar, kan du lägga till 'all rights reserved'.

Även om det är högst angeläget att fylla i avdelningarna med upphovsman och copyright, utgör det inget skydd mot bedrägeri. Vem som helst med lite mer än grundkunskaper om datorer kan ta bort eller ändra metadata inbäddad i bilder. Lösningen av detta problem heter 'digitala vattenmärken'. För privatpersoner är det kanske inte så intressant för de flesta fotografier, men för professionella och halvprofessionella fotografer är ett sådant skydd verkligt viktigt.

##### Digitala vattenmärken

Digitala vattenmärken betyder ett osynligt digitalt vattenmärke som inpräntas på fotografier som en del av digital upphovsrättshantering (DRM). Vattenmärket innehåller samma information om upphovsman och copyright som beskrivs ovan, men metadata krypteras och sparas i själva bilddata (i motsats till metadatadelen, som är en separat del i bildfilen). Det osynliga avtrycket har holografiska egenskaper, så att ändringar som görs av en bild (storlek, färg, beskärning, upp till en viss gräns) inte förstör upphovsrättsinformationen. Bara när storleken hos en bild ändras till en mycket liten bråkdel, som en miniatyrbild, går den inbäddade informationen förlorad, men då är bilden inte längre av något värde för parten som kränker upphovsrätten.

Ett digitalt vattenmärke är unikt för varje bild. &digikam; kommer snart att tillhandahålla ett insticksprogram för digital vattenmärkning som har funktioner för bakgrundsbehandling.

#### Skydda dina bilder från dataförlust och förvanskning

Teman: diskfel, diskkrascher, spänningsvariationer, felrättande koder, överföringsfel, försämring av lagringsmedia, återställning, redundans, katastrofberedskap, livstid, temperatur, datastorlek, vanliga myter

##### Vilka är då huvudfaktorerna vid förlust av digital data?

Vi talar naturligtvis inte om att förlora en cd på vägen eller i en eldsvåda: den sortens förlust är precis likadan som för traditionella papperskopior eller negativ. Vi talar om problem med de så kallade "nya media".

Problem med digital data kan grovt delas in i följande problemområden:

1. Den fysiska försämringen av media (alla media försämras med olika tidskalor)

2. Överföringsfel som inte detekteras vid dataöverföringar

3. Avsaknad av stöd för långlivade, troligen tillverkarspecifika, digitala format

4. Föråldrad hårdvara

Kroll Ontrack, världens största dataåtervinningsföretag, har en del intressant statistik om vad som verkligen orsakar dataförlust.

Orsaker till dataförlust | Uppfattning | Verklighet
Hårdvaru- eller systemproblem | 78 % | 56 %
Mänskligt fel | 11 % | 26 %
Programvaruförvanskning eller -problem | 7 % | 9 %
Datavirus | 2 % | 4 %
Katastrofer | 1 - 2 % | 1 - 2 %

Låt oss analysera de olika fallen steg för steg.

##### Fysisk försämring

###### Cd, dvd, optiska enheter

Fysisk försämring av media sker i allmänhet snabbare med papper och cd-r än med film. Även om film klarar sig längre (ibland tiotals år längre) än andra typer av media, går aldrig någonting förlorat med den rätta sortens säkerhetskopiering av digitala media. Film blir sämre, medan digitala ettor och nollor inte blir det, och film börjar försämras från det ögonblick den skapas och framkallas. Den kommer aldrig att ha samma färg, kontrast, etc. som den hade ett ögonblick tidigare. Digitalt sker inte detta. Dock är digitala media utsatta för förvanskning! Ja, fysiska media som disketter och magnetiska hårddiskar är också utsatta för försämring av mediet, precis som en cd. De klarar sig bara längre.

För att bekämpa problemen med cd- och dvd-skivor måste de skötas på rätt sätt, och inte anses pålitliga mer än några få år. Som tur är kan man köpa cd- och dvd-skivor med arkiveringskvalitet, som klarar sig längre, även om de är svårare att skaffa och mycket dyrare. Det finns erbjudanden om guldpläterade dvd-skivor, som påstås klara 100 års lagringstid (om man nu tror på det).

Cd- och dvd-skivor kan bli oläsbara, men du kan reducera risken genom att använda bra skivor och en bra brännare, och lagra dem på rätt sätt. De bästa dvd-brännarna är inte mycket dyrare än de billigaste, men de skriver på ett mycket tillförlitligare sätt. Det är bara frågan om att välja den rätta.

Cd- och dvd-skivor är i själva verket mycket felbenägna, till och med när de just har bränts. Det är orsaken till att de är starkt skyddade av en checksummeringsmekanism (75 % av data är effektiv, resten är extra för formatering och checksummering). Men även med detta starka skydd lider de av försämring av kemisk åldring, av att utsättas för ultraviolett ljus, av repor och damm, etc.

Det finns ett billigt program för skadade cd- och dvd-skivor som heter IsoBuster, som utför verkliga mirakel med cd- och dvd-skivor. Det fungerar på Windows och &Linux;, men inte (ännu) på MacIntosh-datorer. På motsvarande sätt finns det program konstruerade för att hämta data från skadade disketter, hårddiskar, Flash-media som kameraminnen och USB-enheter, och så vidare.

Optiska media: Det verkar som Bluray-skivor vinner formatkriget mot 'HD DVD'. En Bluray-skiva med dubbla lager kan lagra 50 Gibyte, nästan sex gånger så mycket som en 8,5 Gibytes dvd med dubbla lager. Allt som har sagts om cd- och dvd-skivor gäller också för Bluray-skivor.

Bästa kända metod:

Bränn dem långsamt med en bra brännare med media av arkiveringskvalitet med ett öppet, ej tillverkarspecifikt, format. Läs tillbaka data för verifiering, markera dem med en beskrivande text samt datum och upphovsman, lås in dem där det är rent, mörkt, fritt från skadedjur och torrt. Glöm heller inte bort att kopiera över dem till nästa mediageneration innan du kastar din sista hårdvara eller programvara som klarar av att läsa dem.

###### Hårddiskar (diskenheter, HDD)

Hårddisktillverkare behåller sin statistik för sig själv. En fabriksgaranti ger dig en ny hårddisk, men ingen data. Bland andra har Google gjort en storskalig studie av felmekanismer hos hårddiskenheter: Disk Failures Study.

I ett nötskal: Hårddiskar klarar sig längst när de används mellan 35°C and 45°C. Vid lägre temperaturer ökar felfrekvenserna dramatiskt. Styrenheter (elektronik) är den främsta orsaken till fel. SMART diagnosticerar inte något av detta. Vissa fel i SMART är en indikation på nära förestående haveri, i synnerhet sökfel och omlokaliseringsvärden. Förväntad livstid är 4-5 år.

Men allt beror en hel del på det verkliga användarfallet och en del tur. Jag har till exempel en Fujitsu bärbar dator som är igång dygnet runt sedan 1998, nästan tio år utan den minsta störning. Bara tur? I allmänhet, och i motsats till intuitionen och ekologisk hänsyn, får man en längre livstid genom att köra en hårddisk konstant istället för att sätta på och stänga av den hela tiden. Det har till och med rapporterats att omfattande användning av energisparläge för att varva ner enheten kan snabbt vara skadligt. Att låta den arbeta hårt minskar livstiden något. De värsta faktorerna för hårddiskenheter är troligtvis vibrationer, chocker och låga temperaturer.

Om hårddisken ger ifrån sig konstiga ljud, kommer inte vanlig programvara för att återställa filer att fungera. Gör en snabb säkerhetskopiering om du skulle råka ut för det. (Använd verkyget dd, om möjligt, inte en vanlig säkerhetskopiering av filer, eftersom dd läser med en jämn ström i en spiral från början till slutet, och inte stressar mekaniken.) Det finns specialistföretag som kan återvinna data från enheter som annars är förstörda, men de är dyra, räkna med en minsta avgift på 12000 kronor.

###### Spänningstoppar

Så många som 1 % av alla datorer påverkas av åska och spänningstoppar varje år.

(Detta handlar om total dataförlust på grund av spänningstoppar. Man kan naturligtvis råka ut för dataförlust då och då på grund av spänningsavbrott innan filer har sparats, men sådana förluster kan normalt återställas utan större svårighet.)

Man behöver inte vänta på nästa åskväder för att vara bekymrad över hur en plötslig variation i elströmmen kan påverka datorsystemet. Aktuell statistik visar att upp till 63 procent av alla olycksfall med elektronik beror på kraftproblem, och de flesta datorer utsätts för två eller flera avvikelser i kraftförsörjningen per dag. Eftersom spänningstoppar eller strömavbrott kan hända var som helst och när som helst, är det vettigt att skydda datorn genom att investera i någon form av överspänningsskydd.

###### Hur spänningstoppar uppstår

En spänningstopp uppstår när elledningens linjespänning ökar över det nominella värdet under mer än 10 millisekunder. Sextio procent av alla spänningstoppar uppstår i hemmet eller kontoret själv, i allmänhet när en enhet med en motor (som en hårtork, ett kylskåp eller en vattenpunp) stängs av och effekten den använde avleds någon annanstans som överspänning. De återstående 40 procent av spänningstopparna skapas av faktorer som åska, omkoppling av kraftbolaget, slående ledningar, dåliga kablar, och så vidare.

Även om de flesta vanliga apparater som använder elektricitet inte påverkas av spänningstoppar, kan enheter som förlitar sig på datorkretsar och snabba mikroprocessorer utsättas för allvarliga skador. För datorn kan spänningsavvikelser orsaka att tangentbordet låser sig, fullständig dataförlust, försämring av hårdvara, skadade moderkort, med mera. Underlåtenhet att skydda dig från det oundvikliga kan resultera i både förlust av tid och pengar.

###### Överspänningsskydd

Det vanligaste försvaret mot spänningstoppar är ett överspänningsskydd, en apparat som fungerar genom att absorbera en del av överskottsenergin och avleda resten till jord. De förekommer oftast i form av ett grenuttag (en av de där långa anordningarna med ungefär sex uttag och en enda jordad stickkontakt). Kom dock ihåg att inte alla grenuttag fungerar som överspänningsskydd.

När du väljer överspänningsskydd, ska du försäkra dig om att det följer standarden UL 1449, som garanterar ett visst minimalt skydd. Du bör också leta efter ett som erbjuder skydd mot åska (alla gör inte det) och ger en garanti för apparater som är riktigt anslutna.

Eftersom en spänningstopp kan följa vilken väg som helst till datorn, försäkra dig om att alla periferienheter anslutna till systemet är skyddade. Det gäller också telefonledningen eller kabelmodemet, eftersom spänning också kan ledas via dessa vägar. Ett antal tillverkare producerar nu överspänningsskydd som också tillhandahåller ett telefonjack för modemet tillsammans med elektriska uttag, medan andra har uttag för koaxialkablar för de som använder ett kabelmodem eller tv-mottagarkort.

Om du har en bärbar dator, måste du också ha med dig ett överspänningsskydd. Ett antal skydd särskilt konstruerade för bärbara datorer är tillgängliga, med liten storlek och innehållande både el- och telefonkontakter vilket gör dem idealiska för användning på resande fot.

###### Avbrottsfri kraftförsörjning (UPS)

Medan ett överspänningsskydd skyddar datorn från mindre variationer i elförsörjningen, hjälper de inte om strömmen skulle avbrytas helt. Till och med ett avbrott på några få sekunder kan orsaka förlust av värdefull data, så du kan anse att det är värt att investera i ett aggregat för avbrottsfri kraftförsörjning.

Förutom att det fungerar som överspänningsskydd, byter apparaterna automatiskt till batterikraft när ett strömavbrott sker, vilket ger dig tillfälle att spara data och stänga av systemet till strömmen kommer tillbaka. När du köper en UPS, försäkra dig om att den har samma egenskaper som du kräver av ett överspänningsskydd, men kontrollera också batteriets livslängd och ingående programvara.

Med den potentiella risken för datorsystemet i åtanke, är det värt att investera i skydd för störningar av kraftförsörjningen. Ett överspänningsskydd av god kvalitet kostar dig upp emot 200 kronor, medan en 500W UPS kan fås för mindre än 400 kronor. Det är en låg kostnad för den sinnesfrid du uppnår genom att veta att datorn är väl skyddad. Som ett minimum, dra åtminstone ur alla anslutningar till datorn när du åker på semester.

###### Minnesenheter: USB-stickor, minneskort, flash-diskar

Minnesenheter är mekaniskt mer robusta än hårddiskar och lider mycket mindre i det avseendet när de kopplas in i datorn. Men eftersom de oftast är flyttbara enheter, utsätts de för fall, olyckor och elektrostatiska urladdningar mycket oftare. Av olika orsaker är minnesenheter alltså minst lika benägna att gå sönder som hårddiskar. Lägg därtill stöldrisk, livslängd och begränsad kapacitet, så blir minnesenheter olämpliga som permanenta datalagringsenheter.

En stor orsak till dataförlust (ofta möjlig att återställa) är osäker borttagning av minnesenheter från datorn. Innan data sparas från datorns minne till en ansluten enhet, förblir den i buffrar en viss tid. För hårddiskar betyder det som mest sekunder, medan det kan vara tiotals minuter för minnesenheter. Innan du tar bort en minnesenhet, aktivera alltid lagring av data via programvara (ofta benämnd "säker urkoppling").

Det finns en ny teknologitrend som är på gång, att ersätta hårddiskar med Flash-baserade enheter. Omkring 2010 kan de vara prismässigt konkurrenskraftiga mot hårddiskar. Ett problem med dem är att kvarhålla data. Den kan inte skrivas över hur många gånger som helst. Flash-baserade enheter slits ut när de används. Slitaget beror till stor del på platsen data skrivs, och hur ofta den skrivs. &Linux; har utvecklat en specialdrivrutin som undviker att skriva till samma ställe alltför ofta. Men allt detta är preliminär information. Håll utkik efter mer.

###### Magnetiska media

Magnetband används i säkerhetskopieringssystem, mycket oftare i professionella sammanhang än hemma. Band har problem med att kvarhålla data och föränderlig teknologi, men i ett avseende är de säkrare än cd och dvd: de är mindre utsatta för repor, smuts och brister vid skrivning. Å andra sidan är de känsliga för magnetiska fält. Släng en magnet intill ett band, så är innehållet borta! Band bör kopieras över var 5:e till 8:e år, annars förstörs för många bitar och skydd av checksummor fallerar. Nackdelen med magnetband är ofta bandspelarens pris, och återställningstiden (20 gånger längre än från hårddisk). Säkerhetskopieringssystem med band har sett sina bästa dagar.

##### Säkra mot logiska fel

###### Lagringstjänser på webben

Amazons webbtjänst innehåller S3 - enkel lagringstjänst. Med lämplig inställning kan du montera S3 som en enhet på &Linux;-, Mac-, och Windows-system, vilket låter dig använda den som en säkerhetskopieringsplats för dina favoritprogram. Googles delade lagring är också ett populärt erbjudande, där man kan lagra hur mycket data som helst.

Det är dyrt jämfört med hårddiskar hemma: 40 Gibyte kostar 75 dollar per år, 400 Gibyte kostar 500 dollar. Och bilderna måste överföras via Internet (som är jämförelsevis långsamt).

Jag anser att det inte på något sätt är en dålig idé som en försäkring mot lokal dataförlust för de allra viktigaste bilderna, men det är inte en allmän lösning för säkerhetskopiering, därtill är det mycket för långsamt.

Picasaweb (Google), Flickr (Yahoo) och fotogemenskapen 23hq.com tillhandahåller specialiserade direktlagringstjänster för fotografier. Deras fritt tillgängliga utrymme är begränsat till 1 Gibyte, och man vill inte lagra bilder med full upplösning på nätet. Men professionella konton erbjuder mer, dramatiskt mycket mer när det gäller Flickr. För bara 25 dollar om året får man obegränsat [inte så realistiskt!] lagringsutrymme.

När det gäller att behålla data är lösningen med webbutrymme troligtvis ganska säker. Överföringsfel korrigeras (tack vara TCP-protokollet) och för de större företagen ingår oftast säkerhetskopiering samt distribuerad lagring, så att de är internt skyddade för katastrofer.

###### Överföringsfel

Data går inte bara förlorad från lagringsenheter. Den går också förlorad när den skickas internt i datorn eller över nätverk (även om själva nätverkstrafiken med TCP är skyddad från fel). Fel uppstår i bussar och vid minneslagring. Konsumentprodukter har inget skydd mot sådana bitfel, men det kan vara värt att ta en titt på det. Man kan köpa minnen skyddade med felrättande koder (ECC), vilka medges vara dyra. Med ECC-minnen kommer minnet åtminstone att rensas från enkelbitfel och rättas. Dubbelbitfel undgår metoden, men de sker också sällan.

Överföringsfel

Diagrammet avbildar elementen i en dator som ingår i överföringskedjan, där alla överföringar är utsatta för överföringsfel. Filsystemen zfs och btrfs garanterar åtminstone dataintegriteten för vägen mellan operativsystemet och hårddisken.

Felfrekvensen per bit (BER) för minne och överföringskanaler rör sig om 1 på 10 millioner (10E6 bitar). Det betyder inte mer än att `1 av 3000 bilder har ett fel enbart beroende på överföringsproblem`. Hur dramatiskt det blir för en bild är lämnat åt slumpen. Det skulle kunna betyda att bilden blir förstörd, eller att en bildpunkt någonstans ändrar sitt värde. På grund av den komprimering som används för nästan alla bilder, kan man inte förutse hur allvarligt ett enda bitfel kan bli. Ofta ser man bara en del av bilden istället för hela.

Det värsta av allt är att ingen talar om för dig när ett överföringsfel uppstår, inte ens hårdvaran. Alla sådana tekniska fel skickas vidare oupptäckta, till en dag när du öppnar fotografiet och till din förvåning märker att det är skadat. Det är rätt bekymmersamt att det inte finns något skydd inne i datorn. Ingen verkar ha tänkt på det. Internet (TCP-protokollet) är mycket säkrare som dataväg än interna vägar i en dator.

Otillförlitliga kraftaggregat är en annan källa till överföringsförluster, eftersom de orsakar störningar i dataflödet. Med normala filsystem uppstår sådana fel utan att de märks.

Förväntad felfrekvens ökar med komplexitet

Även om du inte är alltför bekymrad av överföringsproblem idag, ta en titt på framtiden i exemplet. Redan 2010 kommer vi att se tusentals fel per år!

###### Filsystem från 'Oracle' eller en uppstickare från 'Sun' vid horisonten?

ZFS från Sun Microsystems verkar vara en av två kandidater för att hantera skivfel på låg nivå, och det är mycket skalbart. Det har öppen källkod, starkt patentskydd, levereras med en licens som inte fungerar ihop med GPL, och är tillgängligt på Solaris och Leopard. Låt oss hoppas att det snart blir tillgängligt på &Linux; och Windows (en artikel).

Detta är för de modiga: Fuse ZFS.

Oracle har också påbörjat ett initiativ med sitt BTRFS-filsystem, som fortfarande är på alfastadiet. Det utnyttjar samma skyddsteknik som ZFS, och är tillgängligt på &Linux;, även om det ännu inte är en del av den vanliga kärnan.

##### Mänskliga fel

###### Stöld och olyckor

Underskatta dem inte! Dessa två faktorer står för 86 % av förlusterna för bärbara datorer och 46 % för fasta system. För bärbara datorer, står stöld ensamt för 50 %.

###### Skadliga program

Dataförlust på grund av virus är mindre allvarlig än man kan tro av vad man hör. Den står till exempel för färre skador än stöld eller ominstallation, och den är begränsad till användare av Microsofts operativsystem. Användare av Apple råkar ut för mycket få virus, och för &Linux; har de inte funnits på en rätt lång tid nu.

###### Panik kan ha betydelse vid dataförlust

Mänskliga fel är ett stort problem vid dataförlust, liksom med allt annat. Ta ett djupt andetag och stoppa! Panik är en vanlig reaktion, och man kan göra verkligt dumma saker. Erfarna användare kan dra ut fel enhet från ett RAID system, eller formatera om en hårddisk så att all information blir förstörd. Att agera utan att tänka är farligt för data. Sluta stressa upp dig över förlusten och gör ingenting med hårddisken. Ännu bättre är att sluta använda datorn innan du har tänkt ut en plan. Sätt dig ner och förklara din plan för en lekman, eller hellre kvinna. Du blir förvånad över hur många dumma idéer du själv kan upptäcka med en sådan övning.

Om hårddisken ger ifrån sig konstiga ljud, kommer inte vanlig programvara för att återställa filer att fungera. Gör en snabb säkerhetskopiering om du skulle råka ut för det. Om skivan fortfarande snurrar och du inte kan hitta din data, hitta ett verktyg för att återställa data och säkerhetskopiera till en annan dator eller enhet. (För de som inte använder &Linux;: Sök på Google efter "free data recovery software", så finns det några alternativ, inklusive ett från Ontrack.) Det är viktigt att ladda ner på en annan enhet, antingen på en annan dator, eller på en USB-minnessticka eller hårddisk. Det är lämpligt att spara återställd data på en annan hårddisk. Programmet dd är användbart på Unix-system.

##### Vanliga myter skingrade

Jag skulle vilja skingra några vanliga myter:

- Filsystem med öppen källkod är mindre benägna att utsättas för dataförlust än tillverkarspecifika system: Fel. NTFS är istället ett litet pinnhål bättre än ext3, ReiserFS, JFS eller XFS, för att bara nämna de mest populära filsystemen som ofta levereras som standardfilsystem med distributioner. En enastående artikel om detta finns här.

- Journalbaserade filsystem förhindrar dataförvanskning och förlust. Fel, de snabbar bara upp sökprocessen i fallet med ett plötsligt avbrott under användning, och förhindrar tvetydiga tillstånd. Men om en fil inte hade sparats helt och hållet innan missödet, går den förlorad.

- RAID-system förhindrar dataförvanskning och förlust. Oftast fel. RAID 0 och 1 skyddar dig inte från någonting. RAID 5 kan förhindra dataförlust på grund av hårddiskfel (men inte från skiv- eller filsystemfel). Många enklare RAID-styrenheter (de flesta enheter på moderkort) rapporterar inte problem, med antagandet att du aldrig kommer att märka dem. Om du märker det flera månader senare, vad är då chansen att du vet att felet berodde på styrenheten? Ett försåtligt problem är förvanskning av RAID 5 paritetsdata. Det är ganska enkelt att kontrollera en fil genom att läsa den och kontrollera metadata. Att kontrollera paritetsdata är mycket svårare, alltså ser du oftast inte paritetsfel förrän en ombyggnad sker. Då är det förstås för sent.

- Virus är det största hotet för digital data. Fel. Stöld och mänskligt fel är de primära orsakerna till dataförlust.

##### Skapa en budget: Datastorlek, uppskattning av nödvändig lagringsvolym

Sensorer i digitalkameror är 1-2 bländarsteg från fundamentala fysikaliska begränsningar. Vad jag menar är att det finns en naturlig gräns för hur långt tekniska framsteg kan nå. Känslighet och bruskarakteristik för alla typer av ljussensorer är inte långt från denna gräns.

Dagens kameror går mot sensorer med 10 megapixlar, även om den upplösningen redan är för stor för kompaktkameror och försämrar slutresultatet. Givet sensorstorlek och optikkvalitet är 6 megapixlar optimalt för kompaktkameror. Till och med spegelreflexkameror når sina gränser vid 10-12 megapixlar. För ännu högre upplösningar måste man utnyttja helbildsensorer (24 x 36 mm) eller ännu större format.

Om man tar hänsyn till tillverkarnas reklam om megapixlar, verkar det på den säkra sidan att påstå att de flesta framtida kameror kommer att ha mindre än 20 megapixel. Det ger oss en uppskattning av nödvändigt lagringsutrymme per fotografi i det långa loppet; <15 Mibyte per bild. Även om versionsbaserade filer introduceras (gruppering av variationer hos ett fotografi under en filreferens), är trenden att implementera ändringsskript så att bara ett litet extra utrymme krävs, och inte en helt annorlunda bild för varje version. Med snabbare hårdvara kommer detta koncept snart nå sin mognad.

För att uppskatta hur mycket lagringsutrymme du måste planera för, multiplicera helt enkelt antal fotografier du tar per år (enkelt med tidslinjen i &digikam;s sidorad) med 15 Mibyte. De flesta användare behåller färre än 2000 bilder per år, vilket kräver mindre än 30 Gibyte/år. Med antagandet att du byter hårddisk (eller något framtida medium) omkring var fjärde till femte år, kommer den naturliga ökningen av lagringskapacitet vara tillräcklig för att hålla dig flytande.

De mer ambitiösa där ute kommer att behöva mer utrymme, kanske mycket mer. Fundera på att köpa en filserver. Gigabit-ethernet levereras integrerat i moderkort idag, och det går på ett ögonblick att hämta filer via det lokala nätverket. På tal om moderna moderkort: nu har de externa SATA-anslutningar. Det gör det verkligen till en bagatell att köpa en extern SATA-enhet och koppla in den till datorn. Under detta år (2008) kommer 1000 Gbyte enheter nå marknaden. De är utmärkta kompakta lagringsenheter för utbyte vid säkerhetskopiering: behåll en enhet hemma, och ha en på någon annan plats.

##### Säkerhetskopiera, säkerhetskopiera, säkerhetskopiera, återställ!

En 750 Gbyte hårddisk kostar idag 1000 kronor. Skyll inte på någon annan vid dataförlust! 6 % av alla persondatorer råkar ut för en dataförlust ett givet år. Säkerhetskopiera data ofta enligt en plan, och säkerhetskopiera den och kontrollera säkerhetskopian innan du gör något ovanligt som att installera om operativsystemet, byta hårddisk, ändra partitionsstorlek, och så vidare.

###### Förhindra katastrofer

Antag att du samvetsgrant gör säkerhetskopior varje dag på en extern SATA-diskenhet. Då inträffar dagen då åskan slår ner. Om den externa disken inte var inkopplad i det ögonblicket kan du skatta dig lycklig!

Katastrofer sker lokalt och förstör mycket. Glöm bort flygplanskrascher: eldsvådor, vattenskador, elektricitet, ungar och stöld är farliga nog för din data. De skadar ofta ett helt rum eller hela huset.

Därför betyder hantering av katastrofer att inte lagra lokalt. Flytta säkerhetskopior till övervåningen, huset intill, till kontoret (eller tvärtom), eller någon annanstans.

Det finns en annan god sak med fysisk separation: som nämnts ovan är panik ofta orsak till att data förstörs, till och med säkerhetskopierad data. Att ha en säkerhetskopia som inte är direkt tillgänglig kan rädda ditt skinn en vacker dag.

###### Några tekniker för säkerhetskopiering förklarade för lekmän

- Fullständig säkerhetskopiering: En komplett säkerhetskopiering av alla filer som ingår. Det är en ögonblicksbild utan historik, och representerar en fullständig kopia från en viss tidpunkt.

- Differentiell säkerhetskopia: En säkerhetskopia enbart av de filer som har ändrats sedan den senaste fullständiga säkerhetskopian. Utgör en fullständig ögonblicksbild av två tidpunkter: den fullständiga säkerhetskopian och den senaste differentiella.

- Inkrementell säkerhetskopiering: En säkerhetskopiering av bara filer som har ändrats sedan den senaste andra säkerhetskopieringen. Består av flera kopieringar. Du kan återställa det ursprungliga tillståndet för en godtycklig tidpunkt när en sådan säkerhetskopiering utfördes. Det är så nära man kan komma till ett versionsbaserat system, utom att det bara är samplat och inte kontinuerligt.

###### Bästa kända metod: Recept på säkerhetskopiering för lekmän inom IT

1. Gör en fullständig säkerhetskopiering med en extern lagringsenhet.

2. Verifiera dess dataintegritet och avlägsna den (katastrofhantering)

3. Ha en annan lagringsenhet för ofta förekommande säkerhetskopior

4. Byt enheterna varannan månad efter att ha verifierat dataintegritet

###### Ett användbart recept för säkerhetskopiering med rsync

Rsync är ett underbart litet verktyg som är förvånansvärt lätt att anpassa på dina datorer. Istället för att ha en FTP-session styrd av ett skript, eller någon annan form av filöverföringsskript: rsync kopierar bara skillnader för filer som verkligen har ändras, komprimerat och av säkerhetsskäl via SSH om du vill. Det är en hel del.

En rimlig ansats för säkerhetskopiering av bilder skulle kunna vara följande:

1. Säkerhetskopiera viktiga bilder omedelbart till dvd eller optisk media (efter de har lagrats på en dator)

2. Gör daglig inkrementell säkerhetskopiering av arbetsarean

3. Gör en veckovis differentiell säkerhetskopiering och ta bort motsvarande säkerhetskopia från veckan minus två (två veckor tillbaka)

4. Gör en månadsvis differentiell säkerhetskopiering och ta bort säkerhetskopian från månad minus två

5. Om inte redan fysiskt åtskilda, skilj dem nu åt (genom att byta till en annan diskenhet för säkerhetskopiering)

Metoden försöker ge dig tillräckligt med tid att upptäcka förluster och att återställa fullständigt, samtidigt som volymen för säkerhetskopiering hålls på <130 % av arbetsutrymmet. Du får en daglig version för de senaste 7-14 dagarna, en veckovis kopia under minst en månad, och en kopia av varje månad. Eventuell ytterligare gallring bör göras för hand efter en fullständig verifikation.

För tysktalande användare av Unix-system: en länk.

##### Bevara dina bilder genom teknologiförändringar och olika ägare

Teman: metadata, IPTC lagrad i bildfiler, tillhörande XMP-filer, behåll originalen, lagringsmedia, skalbarhet, återställa bilder och metadata, kopiera bilddata till nästa generations media, program, operativsystem, virtuella system, visningsutrustning ... användning av webben.

För att dina värdefulla bilder ska överleva sisådär de kommande 40 åren (eftersom det är då du blir verkligt intresserad av att gå tillbaka till de fina gamla fotografierna av dig som barn, ungdom, etc.) finns det två strategier att följa:

1. Följ med teknologin. Bli inte efter mer än några år.

2. Spara dina foton med en öppen, ej tillverkarspecifik, standard.

###### Hur hänger man med teknologin?

Eftersom framtiden på grund av sin natur inte kan förutsägas, måste allt som sägs idag tas med försiktighet, och granskas alltmedan tiden går. Tyvärr finns det inga möjliga genvägar undan viss grundläggande vaksamhet. Åtminstone var femte till åttonde år bör man fråga sig hur bakåtkompatibla nuvarande system är. Ju färre alternativ vi använde i det förflutna, desto färre frågor måste besvaras i framtiden.

Varje gång du byter datorsystem (hårdvara, operativsystem, program, digital upphovshantering) måste du förstås ställa samma frågor. Om du vill byta till Windows Vista idag, måste du upprepade gånger ställa dig frågan om du fortfarande kan importera dina bilder, och ännu viktigare, om du någonsin kommer att kunna flytta dem till något annat system eller någon annan dator. Risken är stor att du inte kommer att kunna det. Jag ser många runt omkring som kämpar, eftersom Vista genomdriver en strikt hantering av digital upphovsrätt. Hur kan du bevisa för Vista att du verkligen är ägare till dina bilders upphovsrätt?

Frågorna bör besvaras i enlighet med linjen som förklaras i detta dokument: använd eller byt till öppna standarder som stöds av en mångfald program.

Nu är virtuella datorer tillgängliga för alla. Om du har en gammal dator som är viktig för att kunna läsa dina bilder, behåll den, och installera den som en virtuell dator för senare användning.

Annars är rådet mycket enkelt: Varje gång du byter datorarkitektur, lagrings- och säkerhetskopieringsteknologi, eller filformat, kontrollera det, gå igenom biblioteket och konvertera till en nyare standard om det behövs. Och håll dig till öppna standarder.

###### Skalbarhet

Skalbarhet är tekniknördens uttryck för förmågan att (enkelt) kunna ändra ett systems storlek, vilket alltid betyder att göra det större.

EMVS/LVM: Att göra

Låt oss anta att du planerat för skalbarhet och tillägnat en separat disk eller partition till förvaringsutrymmet du vill kunna öka. På Unix-system såsom &Linux;, kan du då kopiera förvaringsutrymmet till den nya disken och ändra dess storlek:

Kontrollera att den nya disken känns igen av systemet med dmesg, men montera den inte.

>     $ dd if=/dev/sdb[#] of=/dev/sdc # källan är /dev/sdb, den nya disken är /dev/sdc
>     $ parted resize /dev/sdc1 0 <diskstorlek i Mibyte> # fungerar med ext2, ext3, fat16, fat32 och reiserfs
>     $ resize2fs /dev/sadc1  #resize_reiserfs i det fallet

Att göra

###### Använd öppna, ej tillverkarspecifika, standarder som filformat

Den digitala erans korta historia under de senaste 20 åren har gång på gång bevisat att tillverkarspecifika format är inte rätt väg när man vill att data ska vara läsbart 10 år in i framtiden. Microsoft är definitivt en välkänd syndare i det avseendet på grund av en dominerande marknadsandel. Men andra bolag är i själva verket (oavsiktligt) värre, eftersom de inte finns kvar på marknaden alls, eller bara har en liten bas av användare och bidragsgivare. I fallet med Microsoft har man åtminstone fördelen att många delar samma problem. Att hitta en lösning lyckas därför mycket oftare. Ändå använder Microsoft i vissa fall dokumentation för öppen källkod för att förstå sina egna system, så dåligt underhållen har deras egen dokumentation varit. Oftast kan man inte läsa ett dokument utan fel, skapat av samma program två huvudversioner tidigare, med en given Microsoft Office programsvit.

Bildformat har haft en längre livstid än kontorsdokument, och är något mindre påverkade av åldring.

Standarder med öppen källkod har den enorma fördelen av att ha en öppen specifikation. Även om det någon gång i framtiden inte finns någon programvara som kan läsa den längre, kan man återskapa sådan programvara, en uppgift som blir enklare år från år.

`JPEG` har funnits ett tag nu, och även om det är ett format med destruktiv komprimering som förlorar en del varje gång du gör en ändring och sparar, finns det överallt, stöder JFIF-, EXIF-, IPTC- och XMP-metadata, har bra komprimeringsfaktorer och kan läsas av all programvara för bildbehandling. På grund av dess begränsade metadata, destruktiva komprimering, avsaknad av genomskinlighet och 8-bitars färgkanaldjup, rekommenderar vi det inte. JPEG 2000 är bättre, kan användas förlustfritt, men saknar användarbas.

`GIF` är ett tillverkarspecifikt. patenterat format som långsamt håller på att försvinna från marknaden. Använd det inte.

Formatet `PNG` uppfanns som en standard med öppen källkod för att ersätta GIF, men det klarar av mycket mer. Det är förlustfritt, stöder XMP-, EXIF- och IPTC-metadata, 16-bitars färgkodning och full genomskinlighet. PNG kan lagra gamma och kromatisk data för att förbättra färganpassning på heterogena plattformar. Dess nackdel är en relativt stor storlek (men mindre än TIFF) och långsam komprimering. Vi rekommenderar det.

`TIFF` har bredd acceptans som bildformat. TIFF kan finnas i okomprimerad form eller i en behållare med en förlustfri komprimeringsalgoritm (Deflate). Det behåller hög bildkvalitet, till bekostnad av mycket större filstorlekar. Vissa kameror låter dig spara dina bilder med detta format. Problemet är att formatet har ändrats av så många, att det finns nu 50 eller fler varianter, och alla känns inte igen av alla program.

`PGF` "Progressiv grafikfil" är ett annat inte så välkänt, men öppet, filformat för bilder. Det är baserat på Wavelet, och tillåter förlustfri och förstörande datakomprimering. PGF står sig bra i jämförelse med JPEG 2000, men utvecklades för hastighet (komprimering och avkodning) istället för att ge bäst komprimeringsförhållande. Vid samma filstorlek ser en PGF-fil väsentligt bättre ut än en JPEG-fil, medan den också förblir mycket bra vid gradvis visning. Därför bör det vara lämpligt för webben, men för närvarande kan få webbläsare visa det. För mer information om PGF-formatet, se hemsidan för libPGF.

`Obehandlat` format. Vissa, oftast dyrare, kameror stöder att ta bilder med obehandlat format. Det obehandlade formatet är egentligen inte alls en bildstandard, utan ett behållarformat som är olika för varje tillverkare och kameramodell. Bilder med obehandlat format innehåller data med minimal behandling från bildsensorn i en digitalkamera eller bildläsare. Obehandlade bildfiler kallas ibland digitala negativ, eftersom de uppfyller samma roll som filmnegativ i traditionell kemisk fotografi: dvs. negativet är inte direkt användbart som en bild, men innehåller all information som behövs för att skapa en bild. Att lagra fotografier med en kameras obehandlade format tillhandahåller större dynamiskt omfång, och låter dig ändra inställningar, som vitbalans, efter fotografiet har tagits. De flesta yrkesfotografer använder obehandlat format, eftersom det ger dem maximal flexibilitet. Nackdelen är att obehandlade bildfiler verkligen kan vara mycket stora.

Min rekommendation är helt klart att `avstå från arkivering med obehandlat format` (i motsats till att ta bilder med obehandlat format, vilket jag rekommenderar). Det har alla dåliga egenskaper: många varianter och tillverkarspecifik natur. Det är uppenbart att om några få år kan du inte längre använda dina gamla obehandlade filer. Jag har redan sett de som bytt kamera, förlorat sina färgprofiler och haft stora svårigheter med att behandla sina gamla obehandlade filer på rätt sätt. Det är mycket bättre att byta till DNG-formatet!

`DNG` digitalt negativfilformat är ett öppet ersättningsfritt obehandlat bildformat skapat av Adobe Systems. DNG var ett svar på krav på ett enhetligt obehandlat kameraformat. Det är baserat på TIFF/EP-formatet, och har krav på att metadata används. Ett fåtal kameratillverkare har redan tagit DNG i bruk. Låt oss hoppas att huvudaktörerna Canon och Nikon kommer att använda det i framtiden.

Jag rekommenderar starkt att konvertera obehandlade filer till DNG vid arkivering. Trots det faktum att DNG skapades av Adobe, är det en öppen standard och i stor utsträckning anammad av gemenskapen för öppen källkod (vilket ofta är en god indikation på överlevnadsegenskaper). Vissa tillverkare har redan tagit DNG i bruk som obehandlat format. Sist men inte minst är Adobe den viktigaste källan till grafikprogramvara idag, och de stöder förstås sin egen uppfinning. Det är ett idealiskt arkiveringsformat. Obehandlad sensordata bevaras som sådan i TIFF-formatet inne i DNG, så risken med tillverkarspecifika obehandlade format mildras. Allt detta gör det lätt avklarat att flytta till ett annat operativsystem. I en nära framtid kommer vi att se 'icke-förstörande redigering', där bilderna inte längre ändras, utan alla redigeringssteg kommer att spelas in (i själva verket med DNG). När en sådan fil öppnas igen, spelas redigeringsskriptet upp. Det gör åt beräkningskapacitet, men är lovande eftersom det lämnar originalet oförändrat, och tillgänglig beräkningskapacitet ökar hela tiden.

`XML` (Extensible Mark-up Language) eller `RDF` (Resource Description Framework). XML liknar HTML, men där HTML i huvudsak är inriktat på att presentera data, är XML inriktat på "representationen" av data. Förutom det, är XML inte tillverkarspecifikt, oberoende av operativsystem, ganska enkelt att tolka, textbaserat och billigt. RDF är lösningen från WC3 för att integrera en mängd olika tillämpningar, som bibliotekskataloger, världsomspännande register, nyhetskällor, programvara, samt notsamlingar, bilder och händelser, med användning av XML som utväxlingssyntax. Tillsammans tillhandahåller specifikationerna en metod som använder en lättviktsontologi baserat på Dublin Core som också stöder den "semantiska webben" (enkelt utbyte av kunskap via webben).

IPTC blir XMP

Det är troligen en av orsakerna till att Adobe introducerade sin XML-baserade XMP-teknologi runt 2001, för att ersätta 90-talets teknologi med "bildresursblock". XMP står för "Extensible Metadata Platform", en blandning av XML och RDF. Det är en etiketteringsteknologi som låter användare inbädda data om en fil i filen själv. Filinformationen sparas med filändelsen ".xmp" (vilket innebär att XML/RDF används).

`XMP`. Även om ODF alltid kommer att vara läsbart (eftersom texten det innehåller är skriven i klartext), bevarar XMP metadata med det tydligt förståeliga formatet XML. Det finns ingen fara att det inte kommer att kunna läsas senare här. Det kan inbäddas i bildfiler, eller vara en separat tillhörande fil (sidovagnskonceptet). XMP kan användas i PDF, JPEG, JPEG2000, GIF, PNG, HTML, TIFF, Adobe Illustrator, PSD, Postscript och inkapslad Postscript. In en redigerad JPEG-fil, ingår XMP-information typiskt vid sidan om EXIF- och IPTC-data.

Att inbädda metadata i filer gör det möjligt att enkelt dela och överföra filer mellan produkter, tillverkare, plattformar, och kunder, utan att metadata går förlorad. De vanligaste metadatataggar som lagras i XMP-data är de från Dublin Core metadatainitiativet, vilket omfattar saker som titel, beskrivning, skapare och så vidare. Standarden är konstruerad för att vara möjlig att utöka, vilket låter användare lägga till sina egna typer av metadata i XMP-data. XMP tillåter i allmänhet inte att binära datatyper inbäddas. Det betyder att eventuell binärdata som man vill ska ingå i XMP, som miniatyrbilder, måste kodas i något format som är XML-vänligt, liksom Base64.

Många fotografer föredrar att behålla ett original av alla bilder (oftast med obehandlat format) för arkivet. XMP passar det tillvägagångssättet eftersom det håller metadata åtskilt från bildfilen. Jag delar inte den synen. Det kan uppstå problem att länka metadatafilen och bildfilen, och som nämnts ovan kommer obehandlade format att bli föråldrade. Jag rekommenderar att använda DNG som omgivande format och placera allt inuti det.

Dublin Core metadatainitiativ är en öppen organisation som håller på att utveckla samverkande standarder för metadata tillgängliga på nätet, med stöd för en stor mängd ändamål och affärsmodeller. DCMI:s aktiviteter omfattar arbete med arkitektur och modellering, diskussioner och samarbete i DCMI-gemenskapen och DCMI-aktivitetsgrupper, årliga konferenser och arbetsmöten, standardkontakter, och utbildningssatsningar för att gynna ett utbredd godtagande av metadatastandarder och bruk.

##### Bästa kända metod: Skydda data

- Använd överspänningsskydd (som följer standarden UL 1449) kombinerat med avbrottsfri kraftförsörjning

- Använd felrättande minne för att garantera riktig dataöverföring (till och med när filer bara sparas)

- Övervaka dina hårddiskar (temperatur, oljud, ...), gör säkerhetskopior

- Förvara säkerhetskopior på en annan plats, inlåsta, eller använd lagringsutrymme på webben

- Använd arkivmedia och brännare

- Grips inte av panik i händelse av dataförlust. Förklara för någon utomstående lekman hur du planerar att återställa data.

- Välj filsystem, partitioner, kataloger för att enkelt sköta om skalbarhet

- Använd öppna, ej tillverkarspecifika, standarder för att hantera och spara fotografier

- Utför en teknologigranskning/förändring åtminstone var femte år

#### Ett typiskt arbetsflöde vid hantering av digitala tillgångar med &digikam;

1. Importera bilder från en kamera, kortläsare eller bildläsare. Medan bilderna är lagrade på kamerans media kan du använda det som en tillfällig säkerhetskopia.

2. Obehandlat format konverteras till DNG och lagras i ett arkiv med obehandlat format (ännu inte implementerat)

3. Betygsätt och gallra ut, skriv tillbaka metadata till DNG-arkivet

4. Gör en säkerhetskopia, t.ex. på dvd, optisk enhet eller band

5. Lägg till etiketter, kommentarer och geografisk plats

6. Redigera och förbättra fotografier

7. Använd externa program för lagerbaserad redigering. Återställ metadata när du är tillbaka i &digikam;, eftersom den troligen gick förlorad eller reducerades av de andra programmen.

8. Kör rutinmässig säkerhetskopiering med efterföljande kontroll av dataintegritet

9. Skydda upphovsrätten hos behandlade bilder med digitala vattenmärken. Exportera till webbgallerier, skapa bildspel, koda om till MPEG, gör kontaktkopior, skriv ut, etc.

Arbetsflöde

### Använda en digitalkamera med &digikam;

#### Inledning till kameragränssnittet

Kameraverktyget låter dig ladda ner dina fotografier direkt från kameran till ett album i &digikam;. Du kan komma åt kameraverktyget genom att klicka på menyn Kamera och välja i listan över inställda kameror. Se avsnittet Ställa in kamera i handboken för instruktioner om hur du ställer in &digikam; för att fungera med din kamera. Om du vill ha mer information om hur &digikam; stöder digitalkameror, ta en titt i detta avsnitt.

Kameragränssnittet är inte det enda sättet att lägga till dina fotografier i &digikam;. Se avsnittet Lägga till ett fotografi i ett album för en beskrivning av hur man lägger till fotografier som redan finns på hårddisken. Men kameragränssnittet tillhandahåller en mängd avancerade inställningar för att importera bilder till albumdatabasen.

För att kunna använda din digitalkamera med &digikam; måste du ansluta kameran till datorn, ställa kameran i bildvisningsläge och sätta på den. Du hittar en närmare beskrivning i manualen som hör till kameran.

När du startar kameragränssnittet försöker det ansluta till kameran. För vissa kameror kan anslutningsfasen ta en kort stund. Efter anslutningen indikeras Klar och miniatyrbilder av alla eventuella fotografier på kameran visas. Visa kameror kan inte tillhandahålla miniatyrbilder av fotografierna. Om det är fallet kommer du bara att se filnamnen och en ikon av MIME-typen för varje objekt lagrat på kameran (fotografier, filmer, ljud, etc.).

##### Kameraklientfönstret

Kameraklientfönstret

#### Hämta information om fotografier från kameran

Innan du laddar ner fotografier till datorn, kan du behöva titta på information för objekt i kameran. Genom att använda sidoradens flikar Egenskaper och Metadata i kameragränssnittet, visas egenskaper och metadatainformation för objekt på kameran.

##### Sidoradsfliken med egenskaper för kameraobjekt

Sidoradsfliken med egenskaper för kameraobjekt

Fliken Egenskaper visar filinformation som lagrats av kameran, och en sammanfattning av information om fotografiet för att beskriva hur bilden är tagen. En flagga anger också om bilden inte ännu har laddats ner till datorn. Observera att all den här informationen kanske inte är tillgänglig för vissa digitalkameror.

Fliken Metadata visar intern metadata i bilder som EXIF, Tillverkaranmärkningar, GPS, etc. Informationen är samma som sidoradens metadata i &digikam;s huvudgränssnitt eller i bildeditorn. Observera att all metadata kanske inte är tillgänglig för vissa digitalkameror.

#### Ladda ner fotografier till datorn

Det enklaste sättet att ladda ner fotografier från kameran är att klicka på knappen Ladda ner och därefter Ladda ner alla. Det laddar ner alla fotografier på kameran till ett enda album i &digikam;. Nerladdningsprocessen tar inte bort fotografierna från kameran. Det är alltid lämpligt att kontrollera att fotografierna säkert har laddats ner till albumet du förväntade dig innan de tas bort från kameran.

Om du inte vill ladda ner alla fotografier kan du markera bara de som du behöver med de vanliga sätten att markera i &kde;. När du väl har markerat fotografierna, klicka på Ladda ner, och därefter Ladda ner markerade. Knappen Ladda ner markerade är inaktiv till du har markerat några fotografier.

Om det stöds av din kamera, är alternativet Ladda ner nya tillgängligt. Det är bilder som ännu inte laddats ner av &digikam;. I detta fall är de nya bilderna redan markerade med en stjärna i miniatyrbildsfönstret. Uppenbarligen laddas bara de nya bilderna ner om du väljer detta praktiska alternativ.

#### Välja en målkatalog

Att använda knapparna Ladda ner alla eller Ladda ner markerade visar en dialogruta som låter dig välja ett målalbum dit fotografierna laddas ner. Listan med befintliga album visas, ordnade enligt katalog (se Albumvyn för detaljinformation om att ordna album). Du kan välja ett målalbum i listan och därefter klicka på Ok.

##### Dialogrutan för val av målalbum

Dialogrutan för val av målalbum

Om du vill skapa ett nytt album där du kan ladda ner fotografier, klicka på knappen Nytt album. Det nya albumet skapas som en underkatalog till albumet som för närvarande är markerat i listan med befintliga album. Det betyder att om du inte vill att det nya albumet ska vara en underkatalog till en befintlig katalog, måste du först markera posten "Mina album" allra längst upp i listan med befintliga album innan du skapar ett nytt album.

När du har valt målalbumet, klicka på Ok så laddar &digikam; ner fotografierna från kameran i albumet.

Nerladdning pågår

#### Ta bort bilder från kameran

När du väl är nöjd med de nerladdade fotografier du ville ha, är du redo att ta bort fotografier från kameran. Du kan ta bort alla fotografier på en gång genom att klicka på knappen Ta bort Ta bort alla. Om du bara vill ta bort ett urval av fotografierna, måste du markera de du vill ta bort och klicka på Ta bort Ta bort markerade.

Observera att det inte finns något sätt att få tillbaka ett fotografi som du har tagit bort från kameran. Fotografier flyttas inte till &kde;:s papperskorg, utan de tas bort permanent. Det är bäst att dubbelkolla att du har lyckats laddat ner ett fotografi till ett album i &digikam; innan du tar bort det från kameran. Hur som helst, om du tänker dig att tömma kamerans kort bör du göra det från kamerans meny, eftersom det går mycket snabbare.

#### Automatiskt namnbyte

Kameror använder ofta filnamn för fotografier som inte är särskilt meningsfulla. Filnamnen används ofta igen när fotografierna har tagits bort från kameran. Det kan orsaka filnamnskonflikter om du laddar ner fotografier från många tagningar i samma album. Det kan också vara användbart att inkludera datum och tid då ett fotografi togs i filnamnet.

##### Alternativ vid namnändring av filer

Alternativ vid namnändring av filer

&digikam; kan automatiskt byta namn på fotografierna med datum och tidsinformationen som kameran inkluderar i fotografiet. För att använda funktionen, klicka på knappen Inställningar i kameragränssnittet. Kameragränssnittets fönster expanderas så att några ytterligare funktioner visas. Välj Anpassa och skriv därefter in eventuellt filnamnsprefix du vill ha. Som ett alternativ kan du därefter lägga till en mängd information oberoende eller i kombination, inklusive: datum, tid, ursprungligt filnamn, filändelse, katalog, ägare, grupp, kameranamn, ett sekvensnummer, eller annan metadata från fotografiet.

I nästa ruta hittar du alternativ för att rotera eller vända bilden, och för datumbaserade delalbum. Om du markerar det senare alternativet, skapas kataloger för varje dag automatiskt.

'Åtgärder i farten' ger tre ytterligare alternativ som utförs för fotografierna innan de lagras på disk. De två första hör ihop med fotografens data från inställningen Förvald upphovsmansidentitet. Om respektive ruta markeras, kopieras värdet till EXIF-data och IPTC-fälten. Det sista alternativet gör det möjligt att ange ett datum och en tid för alla nerladdade bilder.

- Sekvensnumret kan behövas om du har en kamera med mycket snabbt läge för bildsekvenser, där det är möjligt att få två fotografier med exakt samma datum och tid.

- Om du vill ha ett annat datumformat än standardformatet, klicka på Datum och tid...&, välj Eget i kombinationsrutan och fyll till exempel i "dd.MM.yyyy hh:mm:ss". För mer information läs klassreferensen för QDateTime.

- När du väljer Kamerafilnamn, har du möjlighet att ändra filnamn till små bokstäver när du laddar ner. Eller använd istället stora bokstäver om du föredrar det.

Det nya filnamnet som &digikam; kommer att använda för fotografierna när de laddas ner visas under namnet som tillhandahålls av kameran i miniatyrbildsvyn. Inställningarna av namnbyte ihågkoms nästa gång du använder kameragränssnittet.

#### Åtgärder baserade på information från kameran

##### Automatisk rotation

&digikam; kan använda all information om kamerans orientering när fotografiet togs för att automatiskt rotera fotografiet när det laddas ner. Alla kameror inkluderar inte den här informationen. Se avsnittet Sidoradens metadata för ytterligare detaljinformation om vilken information som kameran kan ha lagt till i dina fotografier.

###### Alternativ för åtgärder i farten

Alternativ för åtgärder i farten

Den automatiska rotationen är normalt aktiverad, men om din kamera inte tillhandahåller informationen lämnar &digikam; fotografiet med dess ursprungliga orientering. Om du vill stänga av automatisk rotation klicka på knappen Avancerat och avmarkera alternativet Automatisk orientering längst ner i fönstret.

##### Skapa automatiskt målalbum

Om din kamera lägger till information om datum när ett fotografi tas, kan &digikam; använda det för att automatiskt skapa underkataloger i målalbumet när det laddas ner. Underkatalogernas namn baseras på bildernas datum. Alla bilder som har samma datum laddas ner i samma underkatalog. Alla kameror inkluderar inte den här informationen. Se avsnittet Sidoradens metadata för ytterligare detaljinformation om vilken information som kameran kan ha lagt till i dina fotografier.

###### Alternativ för att skapa album automatiskt

Alternativ för att skapa album automatiskt

Alternativet är normalt inte aktiverat, och i detta fall laddar &digikam; ner fotografierna direkt i målalbumet. Om du vill aktivera alternativet klicka på knappen Avancerat och markera alternativet Ladda ner foton i en automatiskt skapad datumbaserad underkatalog i målalbumet längst ner i fönstret.

#### Laddar upp fotografier till kameran

Det enklaste sättet att ladda upp fotografier från datorn till kameran är att klicka på knappen Ladda ner och därefter Ladda upp. &kde;:s vanliga filvalsdialogruta visas för att välja filerna på datorn som ska kopieras till kameran. Du kan välja mer än en fil med de vanliga markeringsmetoderna i &kde;.

När urvalet av bilder är klart, frågar &digikam; dig var du vill ladda upp bilderna på kameran. En dialogruta för att välja katalog på kameran visas. Välj bara en katalog och klicka på Ok för att starta uppladdningen. Ingen av bilderna tas bort från datorn.

##### Dialogrutan för val av kamerakatalog

Dialogrutan för val av kamerakatalog

Uppladdningsfunktionen stöds inte av alla kameradrivrutiner.

#### Hur man använder en GPS-mottagare med &digikam;

GPS (det globala positioneringssystemet) används som en generell beteckning i hela dokumentet, och det betyder bara en plats angiven med globala latitud- och longitudkoordinater som kan visas på en karta. Själva den tekniska lösning som tillhandahåller informationen kan vara det amerikanska GPS, det ryska GLONAS, det europeiska GALILEO eller vilket annat system som helst.

Det kan vara intressant att koppla ihop en bild med en exakt geografisk position, också för andra än professionella fotografer. Alla använder inte flygplan för att flyga över ett visst område med automatisk lagring av GPS-data. Det finns en omedelbar användning för miljöplanerare, militär, polis, byggfirmor och fastighetsmäklare.

Men om man har glömt var bilden togs efter en viss tid, eller om man tycker om den trevliga funktionen att kunna visa en webbläsare som zoomar in på platsen med ett enkelt klick, eller om man vill skicka bilden som vykort till en annan användare av &digikam; (som då kan se var bilden togs), eller om man helt enkelt behöver dokumentationsmöjligheten - då är det utmärkt att ha positionsdata lagrad i bilden.

Hur får man nu med GPS-data i bilderna? EXIV2 stöder många olika sorters GPS-fält, till och med kompassriktning, satellit och kartreferenser. Frågan är alltså egentligen hur man får in data i dessa fält? Det finns åtminstone tre sätt att göra det: direkt med lämplig hårdvara, behandling av varje enskild post i GPS och bildfiler med KIPI-insticksprogrammet Lokalisera geografiskt (handbok), och med att infoga kända platser 'för hand'.

- Direkt inmatning av GPS-data i bildfilerna

  Enligt vad vi vet finns det inte någon kamera med en integrerad GPS-mottagare när det här skrivs. Det finns dock några få som kan kombineras med GPS-mottagare, antingen som instickskort eller genom dataöverföring via kabel eller Blåtand.

  Hemmagjord handledning

- Efterbehandling av GPS-data och bildfiler

  Använd KIPI-insticksprogrammet Lokalisera geografiskt (handbok, om KIPI-insticksprogram redan är installerade).

  Tillvägagångssättet är busenkelt: Låt bara en GPS-mottagare vara igång och bär omkring den med kameran när du tar bilder. När du väl är klar, ladda ner bilderna och GPS-spåren och kör insticksprogrammet ovan. Det korrelerar data i tidsdomänen, så det är viktigt att kamerans tidsinställning är riktig (GPS-mottagaren är alltid riktig via satelliterna). Positionsnoggrannheten som interpoleras från spårningspunkterna kan vara så bra som 20 meter. Sättet fungerar förstås bara om kameran kan lagra EXIF-data.

  Nerladdning av GPS-spår från en mottagare kan hanteras med gpsman eller gpsbabel. Det är viktigt att det nerladdade spåret lagras med gpx-format, som är det enda som fungerar ihop med insticksprogrammet Lokalisera geografiskt.

  Det finns flera program i &Windows; och MacOS som kan extrahera och korrelera data från bilder och GPS-dataspår. Följande hemsidor tillhandahåller samma funktion för &Linux;: gpsCorr eller gpsPhoto.

- Inmatning av kända platser 'för hand'

  Om du råkar veta latitud och longitud eller annan information, kan du använda följande skript, som är en GPS-omgivning för Phil Harveys Exiftool, som använder koordinatbeteckningar med flyttal med tecken skapade av maps.google.

GPS-enheter: GPS-enhet från Sony och EMTAC blåtands-GPS.

### Inställning av &digikam;

#### Inställningsdelen

&digikam; försöker ge dig så mycket kontroll över sättet det fungerar som möjligt. Det finns många alternativ som ändrar &digikam;s beteende. För att komma åt inställningarna, välj Inställningar Anpassa &digikam; i menyraden. Inställningsdialogrutan är uppdelad i 15 sidor. Du kan byta mellan sidorna genom att klicka på ikonerna till vänster i dialogrutan.

- Albuminställningar

- Samlingsinställningar

- Förvald upphovsmansidentitet

- Metadata (inbäddat information)

- Inställningar av verktygstips

- Inställningar av MIME-typer

- Inställningar av ljusbord

- Bildeditorns inställningar

- Spara bildinställningar

- Inställningar för avkoding av obehandlade bilder

- Inställning av ICC-profiler

- Inställningar av KIPI-insticksprogram

- Inställning av bildspel

- Inställning av kameragränssnitt

- Diverse inställningar

##### Albuminställningar

Albuminställningarna styr hur huvudprogrammet beter sig.

Sökväg för albumbibliotek är platsen på din hårddisk där &digikam; lagrar alla album. Om du ändrar platsen utan att manuellt flytta alla album på hårddisken, tror &digikam; att det inte finns några befintliga album och skapar en ny databas på den nya platsen. Dina gamla album ändras inte, men du måste byta tillbaks sökvägen för albumbibliotek till den gamla platsen för att komma åt dem. Om du inte är säker på vad du gör är det bäst att inte flytta sökvägen.

Alternativen under Miniatyrbilder beskrivs i avsnittet Bilder.

Klickåtgärd kan ställas in till Visa inbäddad förhandsgranskning eller Starta bildeditorn. Därmed definieras det valda beteendet hos &digikam; när man klickar på ett bildobjekt i huvudvyn.

##### Samlingsinställningar

Den här dialogrutan hanterar dina samlingstyper. Albumsamlingar beskrivs i detalj i avsnittet Album.

##### Förvald IPTC-identitetsinformation

Inställningssidan tillåter att förvald identitet och copyright anges, som visas på skärmbilden nedan. Informationen skrivs automatiskt i respektive IPTC-datafält, om det väljes vid nerladdning med kameragränssnittet. Dessutom skrivs informationen till IPTC-fält om du begär synkronisering av databasen.

Här är ett utdrag ur IPTC-specifikationen:

- Upphovsman (synonym till Skapare och Byline): Fältet ska innehålla ditt namn, eller namnet på personen som skapade fotografiet. Om det inte är lämpligt att ange fotografens namn (till exempel om fotografens identitet måste skyddas), kan också namnet på ett företag eller en organisation användas. När det väl har sparats, ska inte fältet ändras av någon. Fältet stöder inte användning av kommatecken eller semikolon som avskiljare.

- Upphovsmannens titel (synonym till Bylinetitel): Fältet ska innehålla fotografens yrkestitel. Exempel kan vara titlar som Redaktionsfotograf, Frilansfotograf eller Oberoende kommersiell fotograf. Eftersom det är en inledning till fältet Upphovsman, måste fältet Upphovsman också fyllas i.

- Erkännande (synonym till Försörjare): Använd fältet Erkännande för att identifiera vem som tillhandahåller fotografiet. Det behöver inte nödvändigtvis vara upphovsmannen. Om en fotograf arbetar åt en nyhetsbyrå som Reuters eller Associated Press, kan organisationen anges här, eftersom den "försörjer" andra med bilden. Om bilden är lagervara, ska gruppen (byrån) som är delaktig i att tillhandahålla bilden anges här.

- Källa: Källfältet ska användas för att identifiera fotografiets ursprungliga ägare eller upphovsrättsinnehavare. Fältets värde ska aldrig ändras när informationen har skrivits in efter att bilden har skapats. Även om det ännu inte upprätthålls av de egna rutorna, bör du betrakta det som ett fält som är "skrivbart en gång". Källan kan vara en enskild person, en byrå, eller en anställd på en byrå. För att förenkla senare sökning, föreslås att alla snedstreck "/" omges av blanktecken. Använd formen "fotograf / byrå" istället för "fotograf/byrå". Källan kan också skilja sig från skaparen och från de namn som anges under copyright.

- Copyright: Fältet Copyright ska innehålla all nödvändig information för att hävda upphovsrättsligt ägande, och ska identifiera den nuvarande innehavaren eller innehavarna av fotografiets copyright. Oftast är det fotografen, men om bilden togs av en anställd eller på uppdrag, ska byrån eller företaget anges. Använd formen som är tillämplig i ditt land. I Förenta staterna: © (datum för första publicering) innehavarens namn. Exempelvis "©2005 N.N.© Observera att ordet "Copyright" eller förkortningen "Copr" kan användas istället för symbolen ©. I vissa länder erkänns bara symbolen, och förkortningen fungerar inte. Dessutom måste symbolen vara en hel cirkel med ett "c© inuti: att använda något som (c) där parenteserna formar en ofullständig cirkel är inte tillräckligt. För ytterligare skydd över hela världen, rekommenderas att "all rights reserved" läggs till efter ovanstående information. I Europa använder man: Copyright {År} {Upphovsrättsinnehavare}, all rights reserved. I Japan ska följande tre delar ingå i IPTC-kärnans Copyright-fält för att erhålla maximalt skydd: (a) ordet Copyright, (b) år för första publicering, (c) upphovsmannens namn. Om du så önskar, kan du lägga till "all rights reserved".

##### Metadata (inställningar av inbäddat information)

Bildfiler kan ha vissa metadata inbäddad i bildfilformatet. Denna metadata kan lagras med ett antal olika standardformat. &digikam; kan läsa metadata med EXIF-format om det finns i filen. &digikam; kan också skriva kommentarer i EXIF-informationen. Att skriva rubriker till EXIF-avdelningen är för närvarande begränsat till JPEG-bilder (biblioteket exiv2 är under utveckling, och kommer att utökas med inbäddad metadata för PNG- och TIFF-format inom den närmsta tiden).

De här inställningarna låter dig styra hur &digikam; hanterar den här inbäddade informationen.

Rotera bilder och miniatyrbilder enligt orienteringstagg: Här används eventuell information om orientering som din kamera har inkluderat i EXIF-informationen för att automatiskt rotera dina fotografier så att de har rätt sida uppåt när de visas. Det roterar inte själva bildfilen, utan bara bilden som visas på skärmen. Om du vill rotera bilden i filen permanent, kan du högerklicka på miniatyrbilden och välja Rotera eller vänd automatiskt med EXIF-information. Bilden roteras då på disk, och taggen återställs till "normal". Om din kamera rutinmässigt ger felaktig orienteringsinformation, bör du kanske stänga av funktionen.

Ställ in orienteringtagg till normal efter rotera och vänd: Alternativet för automatisk rotation rättar automatiskt orienteringen för bilder som tas med digitalkameror som har orienteringssensorer. Kameran lägger till en orienteringstagg i bildens EXIF-metadata. &digikam; kan läsa taggen för att justera bilden på motsvarande sätt. Om du roterar en bild för hand, blir denna metadata felaktig. Det här alternativet ställer in orienteringstaggen till "Normal" efter en justering, med antagandet att du roterade till rätt orientering. Stäng av det om du inte vill att &digikam; ska göra ändringar av orienteringstaggen när du roterar eller vänder.

IPTC-åtgärder sparar data i respektive IPTC-fält, vilket försäkrar att metadata lagras permanent i bilden och inte bara i &digikam;s databas. På så sätt bevaras metadata mellan program, och kan exporteras eller importeras i &digikam; utan förlust.

Spara bildtexter som inbäddad text: Det synkroniserar bildtexterna som du lägger till i dina fotografier med de som är inbäddade i bilden. Det är användbart, eftersom bildtexter som är inbäddade i bilderna kan läsas av andra bildvisningsprogram. Var försiktig om du har bilder som redan innehåller inbäddade bildtexter, eftersom dessa bildtexter skrivs över av bildtexterna som görs i &digikam;.

##### Inställning av verktygstips

Den här inställningssidan täcker alla alternativ för information som dyker upp när musen hålls över en fil i huvudvyn. Beroende på vilka alternativ som är markerade kommer de att visas eller inte.

##### Inställning av MIME-typer

&digikam; förstår många olika typer av bildfiler samt några video- och ljudformat. För att styra vilka filtyper som &digikam; försöker visa, kan du lägga till eller ta bort filändelser i de här listorna. Alla filer i &digikam;s albumkataloger som inte motsvarar någon av filändelserna, ignoreras av &digikam;.

Standardinställningarna kan enkelt återställas genom att klicka på uppdateringsknapparna till höger om varje kategori.

##### Alternativ vid namnändring av filer

Inställningen av &digikam;s ljusbord kan ges förvalda värden på den här sidan, så att inställningarna aktiveras varje gång ljusbordet visas (om möjligt, eftersom synkront läge inte fungerar för bilder som har olika storlek). Alternativet "Ladda hela bildstorleken" rekommenderas bara på snabba datorer, men om du har en sådan, aktivera alternativet för att få bättre visningsresultat.

##### Bildeditorns inställningar

Normalt använder bildeditorn en svart bakgrund under fotografierna när de visas. Om du föredrar en annan bakgrundsfärg kan du välja en här. Du kan också stänga av verktygsraden när bildeditorn används med fullskärmsläge.

Över- och underexponerade områden i en bild kan anges med mörka och ljusa markeringsfärger som kan definieras här. I editorn kan vyläget sättas på eller stängas av med F10 och F11.

##### Spara bildinställningar

När ändringar görs i JPEG-filer och de sparas tillbaka till hårddisken, måste JPEG-filen kodas om. Varje gång en JPEG-fil kodas måste ett beslut tas om komprimeringsnivån som ska användas. Tyvärr lagras inte komprimeringsnivån som används i bildfilen. Det betyder att bildeditorn inte kan använda samma komprimeringsnivå när en ändrad bild sparas som användes för originalbilden. Du kan ändra förvald komprimeringsnivå som bildeditorn använder när den sparar ändrade bilder genom att flytta skjutreglaget för JPEG-kvalitet (1: låg kvalitet, 100: hög kvalitet och ingen komprimering).

Delsampling av kroma är bruket att koda bilder genom att åstadkomma högre upplösning för luminansinformation än färginformation. Läs denna engelska Wikipedia-artikel för en fullständig förklaring.

Med alternativet PNG-komprimering kan du reducera PNG-bildfilens storlek. Åtgärden har ingen effekt på bildens kvalitet, eftersom PNG använder en förlustfri algoritm. Den enda effekten är att det tar längre tid att komprimera och avkoda filer. Om du har en snabb dator kan du ändra värdet för att använda en hög komprimeringsfaktor (1: låg komprimering, 9: hög komprimering).

Med alternativet Använd TIFF-komprimering kan du välja att använda komprimeringsalgoritmen Deflate för TIFF-bildfiler. Det reducerar TIFF-bildfilens storlek. Det har ingen effekt på bildens kvalitet, eftersom Deflate är en förlustfri algoritm.

Med alternativet Förlustfria JPEG 2000-filer tillåts förlustfri lagring. Även annars, om det inte markeras, är kvaliteten för jämförbar filstorlek mycket bättre än normal JPEG. När detta skrivs, stöds ännu inte metadata, men det är på gång.

##### Inställningar för avkoding av obehandlade bilder

I tidiga versioner av &digikam; var bildeditorn bara en fotografivisning, men den utvecklas snabbt till ett mycket användbart bildbehandlingsverktyg. Den här dialogrutan låter dig styra hur bildeditorn beter sig.

16-bitars färgdjup

Om aktiverad, avkodas alla obehandlade filer till 16-bitars färgdjup med en linjär gammakurva. För att förhindra att en svart bild visas i editorn, rekommenderas att använda färghantering med detta läge.Om inaktiverad, avkodas alla obehandlade filer till 8-bitars färgdjup med en BT.709 gammakurva och en 99:e percentil vitpunkt. Läget är mycket snabbare än 16-bitars avkodning. Inställningen Ljusstyrka tas bara hänsyn till i 8-bitarsläge (en begränsning i dcraw).

Interpolera RGB som fyra färger

Standardvärdet är att anta att alla gröna bildpunkter är likadana. Om gröna bildpunkter i CCD-sensorns jämna rader är känsligare för ultraviolett ljus än udda rader, skapar skillnaden ett rutmönster i resultatet. Genom att använda alternativet löses problemet med minimal detaljförlust. Sammanfattningsvis gör alternativet bilden något suddigare, men eliminerar falska 2x2 rutmönster med kvalitetsmetoden VNG, eller labyrinter med kvalitetsmetoden AHD.

Använd kamerans vitbalans

Använder kamerans inställning av vitbalans om markerat. Använder annars Automatisk färgbalans om det alternativet är markerat.

Automatisk färgbalans

Används bara om kamerans inställning av vitbalans inte är markerat. Standardvärdet är att använda en fast färgbalans baserad på ett vitt kort fotograferat i solljus.

Använd Super-CCD sekundära sensorer

Bara för Fuji Super-CCD spegelreflexkameror. Använd de sekundära sensorerna, och underexponera därmed bilden med fyra bländarsteg för att synliggöra detaljer i dagrar. Alternativet ignoreras för alla andra kameror.

Dagrar

Här är berättelsen om de tre inställningarna av dagrar, med benäget tillstånd av Nicolas Vilars:

Det normala här är att anse att dagrar (i betydelsen delar av bilden som är överexponerade på grund av att kameran inte kunde avbilda dem) som enkla, helt vita (alternativet Helvita). Man kan få ett snyggt resultat med alternativet Obeskurna som återger dagrar i olika rosa nyanser. Slutligen kan man fundera på att försöka återskapa en del av den saknade informationen i dagrarna (alternativet Återskapade).

Det är möjligt eftersom blåa bildpunkter ofta mättas mindre snabbt än gröna och röda. &digikam; och dcraw försöker återskapa de saknade gröna och röda färgerna från de kvarvarande icke mättade blåa bildpunkterna. Naturligtvis är allt det här en fråga om en avvägning av hur mycket färg eller vitt man vill ha.

Om man väljer alternativet Återskapade, får man möjlighet att ange en nivå. Värdet 3 är en kompromiss och kan/bör anpassas baserat på varje bild.

En liten varning här för de fåtal nyfikna som har läst manualsidorna för dcraw, där skriver författaren att 5 är kompromissvärdet, 0 är helvita och 1 är obeskurna. Det beror på att i &digikam; är 0 och 1 alternativen "helvita" och "obeskurna" i kombinationsrutan (om du väljer dem är nivåreglaget inaktiverat). Därför låter reglaget i &digikam; för alternativet "återskapade" dig välja från 0 till 7 (istället för 0 till 9 på kommandoraden i dcraw), där 3 är kompromissvärdet istället för 5 i själva kommandoradsverktyget dcraw.

Ljusstyrka (fungerar bara i 8-bitarsläge)

Ställ in ljusstyrkan efter smak. Du behöver troligen gå lite högre än normalvärdet 1, men detta kan justeras senare med bildalternativen i &digikam;s bildeditor. På grund av tidskostnaden för mosaikborttagning, var konservativ.

Kvalitet

En algoritm för mosaikborttagning är digital bildprocess som används för att interpolera en fullständig bild från partiell obehandlad data i form av en matris av färgade bildpunkter, som tagits emot från den färgfiltrerade bildsensorn som finns internt i många digitalkameror. Den är också känd som CFA-interpolation eller färgrekonstruktion.

&digikam; och dcraw tillhandahåller tre alternativ: Bilinjär, VNG-interpolation och AHD-interpolation. Det verkar som om AHD-interpolation (adaptiv homogenitetsstyrd) är det bästa valet för hög kvalitet, enligt några prov jag har gjort och enligt artikeln av upphovsmannen. VNG-interpolation (variabelt antal gradienter) var den första algoritmen som användes av dcraw, men den lider av färgavvikelser vid kanter. Bilinjär är intressant om du är ute efter snabbhet med ett acceptabelt resultat.

Aktivera brusreducering

När mosaikborttagning av bilden utförs, kan också brusreducering begäras (med något ökad tidsåtgång). Alternativet använder en brusreduceringsalgoritm medan bilden fortfarande har färgrymden CIE Lab. Eftersom bruset bara gäller ljusstyrkan ("L" i Lab), ska den inte göra bilden suddig som traditionella brusreduceringsalgoritmer gör i RGB-läge. Om du konverterade en bild från obehandlat format och den verkar brusig, gå tillbaka och konvertera den igen med alternativet aktiverat, istället för att använda något brusreduceringsverktyg. Standardvärdet är Tröskel = 100. Högre värden ökar utjämningen, lägre värden minskar utjämningen.

Aktivera korrektion av kromatisk avvikelse

Om du känner till den kromatiska avvikelsen hos dina linser kan du ställa in korrektionsvärden för rött och blått här. Det är definitivt det optimala sättet att korrigera kromatisk avvikelse, eftersom den görs vid konvertering av den obehandlade bilden.

##### Inställning av ICC-profiler

&digikam; har möjlighet att utföra färghantering av bilder. Obehandlade filer har ingen färghantering alls från början. Kameran tillhandahåller data som har lagrats med ett obehandlat format och låter dig utföra all databehandling. Alla kameror har sina egenheter när det gäller hur färginformation lagras. Därför måste du använda en specifik profil för bilderna du behandlar. Se avsnittet Hantering av ICC-färgprofiler för mer detaljinformation och en förklaring.

Egentligen "avbildar" en profil färginformation och ger information om hur färgerna ska återges. Den ger också information till LCMS och &digikam; om hur färginformationen ska överföras från en färgrymd till en annan för att kunna behålla färger så noggrant som möjligt, för alla återgivningsmedia.

Beteende: Fråga när en bild öppnas i bildeditorn, starta insticksprogrammet för färghantering med obehandlade bilder.

Färgprofilkatalog: Ställ in värdet till katalogen där alla profiler lagras, t.ex. "/urs/share/color/icc" eller "/home/user/Pictures/.icc". &digikam; söker igenom katalogen vid start.

Inställningar av ICC-profil: Här finns möjlighet att tillhandahålla "standardval" för profiler. Allt kan anpassas senare när en obehandlad fil öppnas.

- Använd färghanterad vy är ett alternativ till att använda Xcalib eller Argyll. Färghanteringen gäller bara bilden, inte hela skärmen.

- En profil för arbetsytan måste tillhandahållas (såsom Adobe RGB eller sRGB). Om bilderna ska skrivas ut, kan det vara lämpligt att använda Adobe RGB. Om bilderna bara ska publiceras på Internet, är sRGB bättre (Adobe RGB visas något dämpad med programvara som inte klarar färghantering, som webbläsare). Dock kan den förstås ändras senare, och därför kan Adobe RGB vara ett bra val för lagring och bildbehandling, eftersom den alltid kan ändras till sRGB innan en bild till exempel publiceras i en blogg.

  Använd inte icke-linjära profiler, eftersom de ändrar färgbalansen.

- Inmatningsprofilen ska passa ihop med kameratillverkare och -modell du använder. Alla profiler är inte jämnlika, utan det finns vissa som inte innehåller någon färgtonsavbildning eller gammakorrigering (Canon). För tillfället korrigerar inte dcraw gamma för konvertering av 16-bitars djup, vilket betyder att du måste göra färgtonsavbildningen själv.

- Det finns några andra alternativ, som profilen för bildskärmskorrektur som gör det möjligt att efterlikna hur bilden ser ut på en viss enhet, under förutsättning att det finns en profil för den. Den är till exempel användbar innan utskrift, eftersom en skrivare har ett mindre tonomfång en kameran och vissa färger kan se mättade ut. Du kanske vill rätta det för hand istället för att förlita dig på skrivarens "blinda" algoritm.

För de flesta kameror är det ganska uppenbart vilken färgprofil som föreslås för gällande typ, men dock inte för Canon. Här är en tabell med kameror och motsvarande profiler, som naturligtvis inte äger någon auktoritet:

Kamera | Profilserie
Canon 1D mark II | 6051
Canon 1D mark II | 6111
Canon 1Ds | 6021
Canon 1Ds mark II | 6081
Canon 5D | 6091
Canon 10D | 6031
Canon 20D | 6061
Canon 30D | 6112
Canon 40D | 6101
Canon 300D | 6031
Canon 350D | 6111 eller 6071
Canon 400D | 6131

Canon-profilens ändelse avslöjar målets typ: F står för naturtrogen stil, L för landskapsstil, N för neutral stil, P för porträttstil, och S för standardstil.

Här hittar du ett typiskt scenario för arbetsflöde med obehandlade bilder.

##### Inställningar av KIPI-insticksprogram

KIPI är &kde;:s gränssnitt för bildinsticksprogram. Det är ett gränssnitt som stöds av ett antal program för bildvisning eller -redigering i &kde;. Genom att tillhandahålla gränssnittet kan &digikam; dra fördel av många insticksprogram som skrivs för att fungera med vilket program som helst som implementerar ett KIPI-gränssnitt.

Om din distribution har installerat paketet med KIPI-insticksprogram ser du en lista med tillgängliga insticksprogram. Välj de du vill använda så laddas de i &digikam;. Insticksprogrammen visas som nya menyalternativ i huvudmenyraden och i miniatyrbildernas sammanhangsberoende menyer.

Snabbtangenter till åtgärder som insticksprogram utför kan ställas in med menyn Inställningar Anpassa genvägar.

För mer information om KIPI-insticksprogram, kan du titta i KIPI-insticksprogrammens handbok.

##### Inställning av bildspel

Inställningen av bildspel bör vara enkel att förstå. Det övre skjutreglaget justerar tiden mellan bildövergångar, Oftast är 4-5 sekunder en bra tid. Övriga kryssrutor aktiverar eller inaktiverar visning av metadata längst ner på bilderna under tiden bildspelet visas.

##### Inställning av kameragränssnitt

Kamerainställningarna visas till vänster om listan över kameror som för närvarande stöds. Längst upp till höger finns en knapp för automatisk identifiering, som försöker identifiera kameran som är ansluten till datorn (försäkra dig om att kameran är riktigt ansluten till datorn och är påslagen i bildvisningsläge). Under den finns portinställningarna: De som för närvarande stöds är seriell, USB och USB/Firewire-lagringsenhet.

Genom att klicka på en kamera i listan till vänster visas portarna som stöds, där du sedan kan välja en. Om det bara finns en port som stöds, är den automatiskt vald. Längst ner till höger finns en ruta för att ställa in exakt sökväg i fallet med serieport. Observera att inga sökvägar behöver ställas in för USB-gränssnittet. Om du inte hittar din kamera i listan, kan du försöka använda en generell lagringsenhet genom att välja alternativet Monterad kamera i listan.

Längst ner är platsen där du ställer in sökvägen till en USB eller FireWire (IEEE-1394 eller i-link) masslagringskamera. Rutan aktiveras när du väljer en USB eller FireWire masslagringskamera i kameralistan. Här måste du skriva in sökvägen där kameran monteras, oftast "/mnt/camera" eller "/mnt/removable".

För att kunna använda din digitalkamera med &digikam; måste du ansluta kameran till datorn, ställa in kameran i bildvisningsläge och sätta på den.

Försök och se om &digikam; kan detektera kameran automatiskt. Om inte, kan du ställa in kameramärke och port för hand. När du väl har ställt in kameran, gå till kameramenyn i huvudgränssnittet, så ser du kameran listad i menyn.

Du kan välja vilken beteckning du vill på kameran i inställningarna och den beteckningen används i huvudfönstrets meny Kamera. Om du har fler än en kamera, kan du lägga till dem via det här inställningsgränssnittet.

##### Diverse inställningar

Här kan du styra hur &digikam; beter sig när du tar bort ett fotografi eller ett album med inställningen Bekräfta när objekt flyttas till papperskorgen. Se avsnitten Ta bort ett fotografi och Ta bort ett album för mer detaljinformation.

Redigeringsändringar som görs via höger sidorad kan verkställas utan frågor av &digikam; när alternativet Verkställ ändringar i höger sidorad utan bekräftelse används. Annars måste ändringarna verkställas genom att klicka på knappen Verkställ ändringar.

Du kan också stänga av visning av startskärmen när &digikam; laddas. Det kan snabba upp &digikam;s starttid lite grand.

Alternativet Sök efter nya objekt vid start tvingar &digikam; att söka i albumbibliotekets träd efter nya objekt som lagts till eller tagits bort mellan sessioner i &digikam;. Det kan göra starttiden för &digikam; längre. Om några objekt har tagits bort från albumbiblioteket frågar &digikam; efter bekräftelse innan referenserna i databasen till objekten tas bort definitivt.

#### Temainställningen

Färgscheman tillhandahålls som teman för att göra &digikam;s huvudgränssnitt personligt för ditt eget nöjes skull. För att komma åt inställningarna välj Inställningar Teman i menyraden, och välj temat du föredrar att använda.

## Bildeditorn

### Introduktion till bildeditorn

#### Bildeditorfönstret

&digikam; innefattar en snabb bildeditor med några grundläggande men ändå kraftfulla bildredigeringsverktyg. Du kan använda bildeditorn för att visa fotografier samt göra förbättringar och ändringar. Bildeditorn kan antingen kommas åt genom att dubbelklicka på en miniatyrbild i bildfönstret eller genom att högerklicka på en miniatyrbild och välja Redigera i den sammanhangsberoende menyn.

Bildeditorn tillhandahåller ett antal verktyg som gör det möjligt att justera ett fotografi. Några av verktygen tillhandahålls av insticksprogram till &digikam;. Alltså är de kanske inte tillgängliga som standard i din distribution. Se avsnittet Bildeditorns inställningar för mer detaljinformation om KIPI-insticksprogram.

##### Bildeditorfönstret

Bildeditorfönstret

Bildeditorn har bara ett huvudfönster med:

- En statusrad längst ner som visar filnamn, nuvarande filnummer, nuvarande zoomnivå och nuvarande bildstorlek.

- En menyrad längs överkanten, och under den en verktygsrad som tillhandahåller snabbåtkomst för vissa ofta använda funktioner.

Bildeditorns verktygsrad

1. Första bild i nuvarande album.

2. Föregående bild.

3. Nästa bild.

4. Sista bild i nuvarande album.

5. Spara den ändrade bilden.

6. Ångra senaste åtgärden.

7. Göra om föregående åtgärd.

8. Återställ nuvarande bild från disk.

9. Zooma in i bilden.

10. Zooma ut i bilden.

11. Växla automatisk zoom (om markerad bild passar i fönstret).

12. Rotera nuvarande bild.

13. Beskär bilden till markerat område.

#### Återställa ditt ursprungliga fotografi

Redigeringsfunktionerna i bildeditorn ändrar ditt fotografi. Ingen av redigeringsfunktionerna ändrar det ursprungliga fotografiet om du inte väljer Arkiv Spara eller klickar på knappen Spara i verktygsraden. Observera att när du väl har sparat den ändrade versionen kan du inte få tillbaka det ursprungliga fotografiet.

Du kanske föredrar att göra en kopia av fotografiet innan du gör några ändringar. Du kan använda Arkiv Spara som för att spara en arbetskopia.

När som helst innan du sparar fotografiet kan du återställa vyn till originalbilden genom att välja Arkiv Återställ eller klicka på knappen Återställ Bildeditorns återställningsknapp i verktygsraden. Du förlorar eventuella ändringar som du har gjort i fotografiet sedan det senast sparades.

#### Ångra eller göra om åtgärder

Nästan allt som du gör med en bild i bildeditorn kan ångras eller göras om. Du kan ångra senaste åtgärd genom att välja Redigera Ångra,och göra om med Redigera Gör om.

Detta görs så ofta att du verkligen bör memorera snabbtangenterna, Ctrl+Z för att ångra en åtgärd, och Ctrl+ Skift+Z för att göra om en åtgärd.

För att få en sammanhangsberoende meny med tillgängliga åtgärder att ångra eller göra om, måste du klicka med vänster musknapp på ikonen för ångra eller göra om i verktygsraden, och hålla nere den ett ögonblick. Om du väljer ett av menyalternativen, ångras eller görs alla åtgärder om till den valda.

#### Byta mellan fotografier

När du väl har startat bildeditorn kan du flytta dig mellan fotografier i samma album eller etikettvy genom att använda navigeringsknapparna i verktygsraden, Page Up, Page Down eller alternativen i menyn Arkiv. Om du har gjort några ändringar i nuvarande fotografi blir du tillfrågad om du vill spara dem.

#### Ändra vyn

Du kan zooma in eller ut i ett fotografi med &Ctrl; mushjul, ikonerna på verktygsraden eller alternativen i menyn Visa.

För att få ett fotografi att passa i fönstret, använd knappen Zooma med automatiskt anpassning i verktygsraden Bildeditorns knapp Automatiskt anpassning

Visa Fullskärmsläge visar fotografiet i fullskärmsläge. Du kan gå tillbaka till normal vy genom att trycka på tangenten Esc. Normalt visas verktygsraden fortfarande också i fullskärmsläge. Om du föredrar att verktygsraden inte visas, kan du stänga av den i dialogrutan Anpassa &digikam; som kan kommas åt från &digikam;s huvudfönster. Se avsnittet Bildeditorns inställningar.

#### Skriva ut bilder

När du vill skriva ut den nuvarande bilden från bildeditorn, välj Arkiv Skriv ut (&Ctrl;+P)så får du &kde;:s vanliga utskriftsdialogruta, där du kan justera inställningarna innan du skriver ut fotografiet.

Du kan skriva ut enstaka bilder eller hela uppsättningar bilder från huvudfönstrets vy. Hela sidor med miniatyrbilder kan skrivas ut enligt ditt urval. Allt du behöver göra är att markera bilderna på vanligt sätt och anropa Bild Utskriftsguide. Följ därefter instruktionerna och valen att göra.

&doc-photo-editing; &doc-color-management;
&doc-menu-descriptions; &doc-credits-annexes;

## Installation

### Hur man skaffar &digikam;

&digikam;s webbsida finns på http://www.digikam.org. Kontrollera den regelbundet för att få de senaste nyheterna om &digikam;. &digikam; kan erhållas på binärform och källkodsform från Digikams hemsida.

Du kan också checka ut källkodsmodulerna digikam och kipi från &kde;:s extragear Git-arkiv på detta sätt:

    % git clone git://anongit.kde.org/digikam
        % git clone git://anongit.kde.org/digikam-doc
        % git clone git://anongit.kde.org/kipi-plugins
        % git clone git://anongit.kde.org/kipi-plugins-doc

De senaste utgåvan kan laddas ner från denna webbadress: ftp://ftp.kde.org/pub/kde/unstable/digikam/.

### Krav

För att använda &digikam; med lyckat resultat behöver du följande programvara som Digikam beror på. Alla biblioteksberoenden kräver att utvecklings- och binärpaket är installerade på datorn för att kunna kompilera &digikam;.

Troligtvis har leverantören av din distribution kanske redan paketerat och tillhandahållit dessa paket.

### Kompilering och installation

För att kompilera och installera &digikam; på systemet, skriv följande i baskatalogerna för distributionen av modulerna libkipi och digikam. Du bör använda en separat byggkatalog för att hjälpa till att rensa källkoden om någonting går fel.

    % mkdir build
        % cmake -DCMAKE_BUILD_TYPE=debugfull -DCMAKE_INSTALL_PREFIX=`kde4-config --prefix` ..
       % make
        % su
        % make install

#### Viktiga anmärkningar

Steg 3 krävs om du installerar libkipi eller libkexiv2 på ett annat ställe än standardplatsen, och du måste tala om deras sökvägar för pkg-config.

Mer specifika kompilerings- och installeringsväljare kan skickas till cmake. Använd `cmake --help` på kommandoraden för att se väljarna.

Använd väljaren -DCMAKE_BUILD_TYPE=debugfull med cmake för att tillhandahålla en felrapport med fullständig information.

Eftersom &digikam; beror på libkipi och libkexif, måste du bygga dessa bibliotek innan du bygger &digikam;.

Eftersom &digikam; använder CMake, bör du inte ha några problem med att kompilera det. Skulle du stöta på problem, rapportera dem gärna till digikam-users@kde.org.

&documentation.index;